287 



Indskriften er vistnok blot en græsk Gj engivel se af det op- 

 rindeligt latinsk skrevne Senatsconsult, hvilket ikke haves. Selve 

 Senatsconsulterne skreves utvivlsomt paa Latin paa denne Tid og 

 senere ; men til dem af disse, som angik Grækenland og de græsk 

 civiliserede Lande, begyndte der alt tidligt at tilføies en i Rom 

 selv udentvivl under offentlig Auctoritet og Control affattet græsk 

 Oversættelse. At det saa tilgik, viser ikke blot det i a. u. 676 

 (78 a. Chr.) affattede, i Rom udstillede S. C. de Åsclepiade Cla- 

 zomenio, hvoraf den hele græske Oversættelse er levnet, medens 

 af den forudskikkede latinske Original blot et Fragment af Slut- 

 ningen er tilbage (CL L. no. 213), men ogsaa den ucltrykkelige Be- 

 retning hos Joseph. Iud. Antiq. 14, 10, 3, at C. Cæsar Dictator 

 lod udstille det Jøderne tilstaaede foedus, skrevet paa en Kobber- 

 tavle paa Latin og paa Græsk, baade paa Capitoi og i Sidon, Ty- 

 rus og Ascalon. Videre beretter Livius (om Æmilius Paulus, som 

 tilligemed 10 Gesandter som et consilium ordnede Makedonernes 

 Anliggender i Amphipolis. — „De 4 Macedoniæ") 1. 45, 29, 3: 

 silentio per præconem facto Paulus Latine quæ senatui, quæ sibi 

 ex consilii sententia visa essent, pronuntiavit: ea Cn. Octavius præ- 

 tor .... interpretata sermone Græco referebat. 



Sprogformen i denne Indskrift er ikke den specielle Commu- 

 nes, som Beslutningen angik (o: dorisk), men^xoiv^. De der hjem- 

 lige Navnes doriske Form ere dog beholdt (Mvafftcr, Aajj.oxp'/ca) ; aura 

 i Lin. 48 tr vel corrumperet, og 8ixav (hos Foucart Lin. 50) er ifølge 

 0. Ltiders's Revision falsk Læsning. Formen aTr/jXfrosav i Lin. 40 

 for a:ryjX\rov er neppe — ialfald ei udelukkende — dorisk (Dorerne 

 udelade snarere omvendt a<x og forkorte Vocalen foran v, t. Ex. srJ^sv 

 f. sTucpxbjjav, cf. Buttmann Ausf. gr. Gr. 1, p. 353 A. 7; efter Ahrens 

 de dial. Æol. p. 210 skal det være dorisk), men har videre Ud- 

 bredelse, er navnlig alexandrinsk; saaledes i LXX: siTcoaav, sXotøojav, 

 sxpivojav (Impf.) cf. Buttmann 1. 1. A. 6; Mommsen mener, at 

 denne Form, ligesom ivavxt i Lin. 52 — som ogsaa tindes i LXX — 

 kan henpege paa en Alexandriner i Rom. Madvig 1. 1. p. 8 ytrer, 

 „at det i denne ældste Tid kan tæukes, at netop nogle af de græske 

 Udsendinge selv medvirkede ved Oversættelsen" (hvorfor dog, elter 



