290 



I S. C. de Bae. staar saaledes „ita exdeicendum censuere" ind- 

 ledende til den hele følgende Senatsbeslutning, hvor dog exdei- 

 cendum har de to følgende Sætninger, (der i generelle Udtryk 

 giver der væsentlige Indhold af Senatsconsultet): „ne quis — velet" 

 i Linie 3, og „eeis (o: ii) utei — venirent deque eeis rebus — utei 

 senatus noster decerneret — cosoleretur", i Afhængighed af sig, 

 medens den mere detaillerede følgende Bestemmelse i Linie 7, 

 som ei længer er forbundet med det forrige „bacas vir ne 

 quis adiese velet" etc. („jousissent" gjentaget i Flertal ved Subjectet: 

 prætor de senatuos sententiad), hænger af censuere i Linie 9. 

 De følgende Forbud fra Linie 10 hænge alle af „censuere" i Linie 

 18, med mindre man vil sige, atdette mangler efter Linie 10 — 14, 

 ligesom det tydeligt er udeladt ved Linie 19—22 (homines — scrip- 

 tum est), hvor blot Forbudet staar udtalt; i Linie 22—24 ved 

 Budet (til de Styrende i Communerne?) : haice utei — exdeica- 

 tis, senatuosque sententiam utei scientes essetis, hører rimeligst 

 det he r varierede Udtryk: „eorum sententia itafuit" til det for e- 

 gaaende. I Linie 24— 25 ,,sei ques essent, quei etc. — eeis rem ca- 

 putalem faciendam censuere" er atter Constructionen forandret. I 

 Linie 25 — Slutningen hedder det med atter afændret Udtryk og 

 Construction (men altid dog med afhængig Sætning) og med det 

 styrende Udtryk imellemskudt: „atque utei" (saa efter Facsimilet, 

 og ikke i ta, som Haubold monn. legalia har læst) — „inceideretis, 

 ita" (i Correlation til „utei" i Beslutningen, ligesom ovenfor „sententia 

 ita fuit" i 1.24 til utei i 1.22) „senatus aiquom censuit, uteique &c. 

 atque utei — ea bacanalia faciatis utei dismota sient". 



Om der i S. C. Asclep. er noget, som støtter Madvigs Paastand, 

 tør jeg ei bestemt afgjøre, da jeg blot har havt Adgang til det 

 temmelig incorrecte Aftryk i Haubolds „ monumenta legalia". Jeg 

 kan dog ei see rettere, end at det foregaaende pouXsj^ai (åav 

 auTo cpatvYjTat) om Senatet hænger af outg>c fSogsv i Linie 9 (skjønt 

 vistnok 7usp? toutou tou Tcpay^aTo^ foran giver Anstød); og ligesaa 

 i L 31 hænger vel nqv a\)jyiky]TOv OiXstv y.<xi Sixaiov Tjysij^at af det 

 sluttende s'8o|sv. — Her i dette Monument har Madvig selv p. 14 

 i Anm. nedenfor, uagtet sin afvigende Interpuncti on, dog i 1. 



