291 



24 construeret: sSofsv, otcoc outoi xuptsuoat cf. 25 — 26 (hvilket 

 M. siger „ei er classisk græsk" — det er vel Gjengivelse af 

 det latinske „placuit (censuere) ut" — , medens Madvig efter: „ Andra- 

 gende om" (her altid i Indskriften: Xoyou? srcoiTjaavTo, hvilket samme 

 Udtryk i Referatet — af fa eta — i S. C. Asclep. staar med Acc. 

 c. Inf.) finder det rigtigt). 



Nærværende Senatsbeslutning, som ordner Thisbæernes Anlig- 

 gender, bestaar egentlig af to forskjellige Senatsconsulter, affattede 

 med 5 Dages Mellemrum, det første foreløbige den 9de, det andet 

 den 14de October. Aaret betegnes her ligesaalidt, som overhoved 

 i de ældre Senatsconsulter; (i S. C. de Bae. og i et græsk S. 

 C, som angaar Byen Priene i Lilleasien, fra 136 f. Chr., nævnes 

 vistnok Consulerne, men blot som ledende Forhandlingerne, og der 

 er ingen Dateren ved Consulernes Navne; en saadan finder deri- 

 mod Sted i S. C. de Asclep. Claz. fra a. u. 676 (78 f. Chr.)). 

 Aaret er dog i denne Indskrift tilstrækkeligt betegnet saavel ved 

 Omtalen af Consulen A. Hostilius (Mancinus) i lin. 42—43 (A. Ho- 

 stilius Mancinus er Consul med A. Atilius Serranus i 170 f. Chr.; 

 selve Consulvalget og disse to's Udnævnelse er udfaldet i den større 

 Lacune ved Liv. 43, 4 in.), som ved den præsiderende Prætors 

 Navn, Qu. Mænius, T. f., hvis Prætur i dette Aars acta nævnes hos 

 Liv. 43, 4, 12 (43, 6, 10 og 43, 8, 2). Foucart 1. 1. p. 16 gjør denne 

 Q. Mænius til prætor peregrinus og den hos Liv. 43, 9, 6 og 43, 

 11, 4 næ^te M. Ræcius til prætor urbanus, begge Dele uden skjel- 

 lig Grund (Q. Mænius skal være pr. peregr. paa Grund af Forhand- 

 lingens Indhold, men dette (Madvig p. 5) vedkom ei Juris di c- 

 tionen for pr. peregrinus). Madvig 1. 1. p. 5 nævner, med Hen- 

 visning til Liv. 43, 9 (6) og 43, 11 (4), at da disse Steder synes 

 at antyde, at M. Ræcius er prætor urbanus, saa var vel Mænius 

 pr. inter peregrinos, hvad alt de forrige Udgivere af Livius have 

 antaget. Mommsen 1. 1. p. 287 bemærker derimod, at selve 

 Functionen o : at Mænius holder Senatsforsamling og leder For- 

 handlingerne der, viser, at han maa have været prætor urbanus, 

 da i Consulernes Fravær ikke hvilkensomhelst Prætor, men alene 

 prætor urbanus (urbis v. major) efter mos majorum havde, som i 



19* 



