296 



virkelig Senatsbeslutning om og Senatets egen Ordning af This- 

 bæernes Anliggender, til hvilken Ordning vel Forslaget maa an- 

 tages at være gjort for Senatet af denne 5 Mænds Comitée, som, 

 opnævnte af Prætoren, i Mellemtiden mellem de to Beslutninger 

 havde hørt om og undersøgt Thisbæernes Anliggender. Det hele 

 og navnlig Slutningen (om Brevene) viser tilstrækkeligt (hvad og det 

 gjentagne: „i Henhold til hvad Thisbæerne havde forklaret" o: for 

 de 5 Mænd, viser), at det ingen blot og bar Instrux var. Selve Ud- 

 førelsen af denne detaillerede Beslutning behøvede vistnok ikke 

 nogen Afsendelse af 5 Gesandter, da der vel var nok af høiere 

 og lavere romerske Magistrater i Grækenland, som kunde paasee 

 og controllere Udførelsen. 



Vanskeligheden ved det angjeldende Sted (i Slutning af Linie 

 8 og Begyndelsen af Linie 9) er vistnok ganske hævet ved 

 Madvigs afvigende, men vistnok alt i sig indlysende rigtige Emen- 

 dation, hvorved alt det, der virkelig har kunnet læses, gjengives 

 og blot de manglende Bogstaver anderledes udfyldes (i Lin. 8 vist- 

 nok ei det samme Antal, som af Foucart ved Punkter er antydet 

 som manglende, men, som det siden har vist sig baade her og 

 ancletsteds, er Antallet af manglende Bogstaver ikke overalt af 

 Foucart rigtigt angivet). Madvigs Conjectur er saadan: ox<*>c aorotfc 

 5o]#(5c[V], [c]!c t. x. au. Tup s^Y^a-uvTa!., af Madvig forklaret: 

 „Tbisbæerne bede om. at der maa gives dem et Udvalg (af Sena- 

 torer), hvem de kunne forelægge deres Anliggender, med hvis De- 

 tail naturligvis hele Raadet ikke vilde eller kunde beskjeftige sig". 



Madvigs Kritik har her vundet en glimrende Seir over Foucart 

 og Mommsen, da hans Conjectur er bleven fuldt bestyrket ved 

 den af Dr. 0. Luders anstillede omhyggeligere Inspection. af den 

 nu til Athenens Museum henbragte Sten, hvilken Inspections Re- 



toren efter hans Discretion. Ligedan opnævner i foreg. Aar (171 f. Chr.) 

 prætor urbanua C. Sulpicius efter Senatets Beslutning 3 Gesandter af Senatets 

 Medlemmer for øieblikkeligt at bringe en Ordre til C. Cassius, — som med Opgi- 

 ven af sin egen Provinds (Gallien) var dragen afsted til Macedonien, — om ikke 

 at krige med Andre end dem, Senatet havde befalet (Liv. 43, 1). 



