302 



I dette Afsnit, foran hvilket Indledningsordene: «soc/toc 

 7cept (ov o" æjzol Xoyouc sTCOLvjaavTo ere udeladte, handles der om 

 Bibehold af Øvrighedsposter, Helligdomme og (disses) Indtægter, 

 og der besluttedes saaledes: at de, som havde sluttet sig til Ro- 

 mernes („vort") Venskab, forinden C. Lucretius (cf. Indledningen) 

 havde ført Armeen mod Thisbæ, skulde være Herrer derover i 

 10 følgende Aar. 



7uspi apx,wv (som vel og omfatter Præsteskaber) x. t. X. i An- 

 dragendet gjentages ikke, — men maa dog forstaaes til — ved 

 xupisuwaiv i Beslutningen. 



Bibehold af deres særegne selvvalgte Magistrater var naturligt 

 en væsentlig Del af deres Uafhængighed. Foucart 1. 1. p. 36 gjør 

 opmærksom paa, at Styrelsen i alle de Byer, som henhørte til 

 den boeotiske Conføderation, var ensartet, og de, som indtraadte 

 i denne (t. Ex. Megara, som to nye, af Foucart publicerede, Ind- 

 skrifter fra dette Sted vise) opgave deres gamle Øvrighedsposter 

 og antoge de boeotiske Byers: en Archont (eponymus), tre (sand- 

 synligt halvaarlige) Polemarcher og en Secretær for disse; ap^ai» 

 mener Foucart, omfatter ligesaa Senatet, hvis Medlemmer i Boe- 

 otien hed a-jvsSpo!.. 



I Lin. 22 efter Ordene cp'A''av ttv rjjisTspav maa Stenhuggeren 

 have udeladt et nødvendigt Verbum, som af Madvig formodes 

 at være: TrposrjXO-ov eller r,Xfrcv, af Mommsen (efter Hercher) 

 xaTécTYjffav n eller lignende". Madvig udtaler vistnok, men tilstyrker 

 dog ikke Tanken om, at det af Foucart selv i Afskriften skulde 

 være oversprunget. Det viser dog nok dennes her i denne Linies 

 sidste Del meget aabnere Bogstaver ikke har været Tilfældet. — 

 I samme Linie ;upo tou tj er den af Madv. (gr. S. § 90 A. 2) om- 

 talte Pleonasme tilstede (= 7cp6> med Aor. Ind. eller 7tp-'v r, rcpoTspov 

 */j med Aor. Ind. eller sjeldnere Inf. cf. Madv. § 167 An.), som og- 

 saa findes i Latin ved Comparations-Ablativ af et Pronomen, hvor- 

 efter dels følger qxiam med Inf. (cf. Madvigs Expl. lat. Gr. § 304. 

 A. 1 i den sluttende Parenthes), dels guam quod istedetfor det 

 simple quod, som Cic. de Or. 2,9, 38 tamen hoc certius nil esse 

 potest, quam quod omnes artes aliæ — possunt; cf. id. 2,74 quo 



