310 



Kvavt afhængigt af otcoc, burde i Afhængighed af det imellemkom- 

 mende sf^t have staaet: xaToixe$>. Forøvrigt er der i Texten 

 neppe noget egentlig Anstød at tage, og Meningen er i sin Helhed 

 nok neppe saa dunkel, som man skulde tro af Foucarfs fuldstæn- 

 dige Misfortolkning og af Mommsens ligefremme Erklæring om ei 

 at forstaae Ordene 1 , eller af de Vanskeligheder, Madvig har fundet 

 i Udtrykket oi cxutojjloXoi oi l*8tot, som har moti\eret ham til Ret- 

 telse — skjønt de angjeldende Personers Forhold vistnok ikke i 

 sin Detail forklares (der henvises jo til den nærmere Forklaring, 

 som Deputationen fra de Romersksindede Thisbæer (?) eller Fern- 

 mands-Comitéen i Forveien har givet; purot hører vel i ethvert 

 Fald hen til xafroxt IvsQoviadv og ikke som Subject til xaxoixotyi, 

 hvortil dette egentlige og stærke Demonstrativ ei kunde passe, 

 og nogen ny, selvstændig Betegnelse af Subject for xa-coixocji er jo 

 ganske overflødig efter det foregaaende aurots — Ifrjt, idet jo 

 allerede olutoic er en pleonastisk Gjentagelse af det forrige Subject 

 paa Grund af Anakoluthien ; Subjectet outoi er skudt foran for Re- 

 lativet, saaledes som otuoc saa ofte her i Andragenderne følger 

 efter et eller flere Ord, der tilhøre den af cttoc afhængige Sætning; 

 men ouTot her, ligesom xoutrotc paa samme Maade skudt foran 

 xafrort i Lin. 33— 34, betegner vel rettest Femmandsudvalget, som 

 i Forveien maa antages at have meddelt Senatet Detaillen af det 

 af de Thisbæiske Sendemænd forebragte-, ellers maatte man jo 

 (outoi maa vel forstaaes S&umxwc) antage, at de Thisbæiske 

 Udsendinge selv vare tilstede i Senatet, hvad vel neppe stemmer 

 med de brugelige Former og desuden her ligefrem modsiges af 

 Senatsconsultets Slutning (L. 56 — 60), hvor Thisbæerne (ligesaavel 

 som Coroneerne) omtales som Fraværende). Madvig har uden 

 Tvivl selv vanskeliggjort sig Stedet ved at gaa ud fra en uhjemlet 



Mommsen siger strax i Anm. 3 nedenunder Texten L 1. p. 281: verba non 

 assequor, neque assecuti ea sunt, quos de hoc documento (?) consului, amici 

 Hercherus et Kircboffius. Yidetur autem boc significari, iis qui a Tbisbæis in 

 exsilium pulsi in castra llomana transfugissent, solis (?) ius esse babitandi in 

 arce. 



