314 



og Planen, som de thisbæiske Sendinge sandsynligt havde givet 

 Femmands-Udvalget (cf. min Bemærkning ovenfor om outoi foran 

 xaftoT!.). I Lin. 30 staar touto tsix/g-woiv i Beslutningen, medens 

 ovenfor i Andragendet staar nqv axpav reixkai sftj; det maa for- 

 staaes som elliptisk for: to uto to tsI/oc Tsix,tff»jtv. 



Mommsen har ei indladt sig paa nogen speciellere Forklaring. 

 Men hans korte Ytring: v. 27—31 agitur de moenibus. Oppidi 

 moenia senatus iubet demi (nei! at de ikke maa gjenopbygges); 

 arcem tradit (o: senatus) Thisbæis iis, qui ad Romanos transfu- 

 gissent (maa dog vel sige: fra Perseus's Hær), ut soli (derom staar 

 intet udtrykkeligt) ibi habitarent eamque moenibus circumdarent 

 („den tidligere Mur", bemærker Madvig, „var altsaa ødelagt") stem- 

 mer ialfald med den oven givne Opfatning af oi auTopioXoi ol l'5ioi. 

 Han tilføier alene: de summa re constat, quamquam verba impe- 

 dita sunt propter hiatum v. 27 (skal være Slutningen af L. 27 og 

 Begyndelsen af 28) non satis certa ratione explendum (han me- 

 ner Lacunen, som han oprindeligt har ladet staa, men dog siden 

 efter Luders's Revision — cf. ovenfor — udfylder: oicoc oi, som alt 

 før Madvig, med Forklaring af Anakoluthie, som denne. 



Foucart 1. 1. p. 41 beretter, at der ovenfor Landsbyen Kakosi, 

 (paa hvis Tomt r\ ttoXlc fordum laa) mellem denne og Dombréna 

 er en Høide, paa hvilken der endnu tindes betydelige Levninger 

 af helleniske Mure af huggen Steen, tilpassede uden Cement og med 

 Taarne. Dette var, siger Foucart, xj axpa nokig, hvor Senatet tii- 

 lod de Landflygtige, „sine Tilhængere" (partisans) at bosætte sig 

 og opføre Mure. Af denne Begjering her maa man slutte, fortsætter 

 Foucart, enten at iforveien selve axpo'7coXic ikke var befæstet, hvad 

 dog er lidet sandsynligt; eller snarere, at Romerne efter deres Sæd- 

 vane (cf. Paus. II, 1, 2) havde begyndt paa at rasere Befæstnin- 

 gerne. I ethvert Fald skrive Kakosfs „helleniske" Mure, hvis 

 Ruiner ere betydelige og i en temmelig god Stand, sig fra Aaret 170. 

 Det er en nøiagtig Tidsbestemmelse og derved selv af Interesse 

 for Studiet af den militære Architektur hos Grækerne. Mommsens 

 Modbemærkninger mod denne Meddelelse af Foucart ere lidet hel- 

 dige. „Foucart", siger Mommsen, „slutter af dette Document, at 



