323 



gaaede tabte. Liiders supplerer det læste saaledes (Mommsen: 

 Idem (Liiders) locum recte sic interpretatus (?) est) : o tcwc izspi 

 To^xoy vt\ a[uTO'j svv]oi'a itpoas^T), uden at dog Mommsen ved denne 

 ikke ubetydelige Afvigelse i Texten, som ved Liiders's Revision og 

 Suppleren fremkommer, finder sig foranlediget til nogen Afændring 

 i sin givne Fortolkning: in eos animadvertat (o: straffe dem), skjønt 

 der nu staaer: tctjtou (maa vel forstaaes som neutr. o: toutou tbt! 

 Tcpay^aToc), og skjønt Udtrykket nu ialfald ikke er parallelt med 

 det latinske animadvertere. Om Liiders's Suppleren her i det en- 

 kelte er ganske rigtig, kan vistnok betvivles (cf. Anm.); men ial- 

 fald har Constructionen af det absolut satte: Tcppcré^av rcspi neppe 

 nogen paavislig Analogi i græsk (icpoaéx&w jcpoyfjiairi tm : „være 

 opmærksom paa, agte paa' ; ) og intet directe tilsvarende i latinsk 

 Sprogbrug. Denne Passus er dog forresten i det Hele mindre væ- 

 sentlig, da det maa have været en Phrase af generel Mening; 

 otcgx; (rcepi toutou x. t. a.) er her det samme Udtryk, som forhen 

 for en Beslutning, men her Udtryk for den i Brevet meddelte Be- 

 faling og hænger af ypa^aira aKoazzikoLi („tilskrive ham, at han 

 skal)'', afFoucart mindre nøiagtigt gjengivet: ann qu'il (for at han 

 skal). Her staaer £'So£sv i Lin. 45 (Linien er her ei skrevet fuldt 

 ud, men standser i Midten, uden at der er Spor til udfaldne Bog- 

 staver, ligesom heller intet her viser sig at mangle i Mening) al- 

 deles pleonastisk gjentaget af ypa^axa arcocjTslXai 1'Soifsv ovenfor, 

 en Pleonasme, der vel er foranlediget ved den lange Mellemsætning, 

 og ved at t5o§sv ellers staaer afsluttende. 



Lin. 46—49 ligesom det følgende dermed sammenhængende 

 Afsnit (Lin. 50—52) angaaer Klage fra eller i Anledning af pri- 

 vate Personer. Første Afsnits Text lyder efter Foucarts Læsning 

 og Suppleren saadan: 



'OaauTos Tuspi wv o" auxoi Xoyou£ srcoiirfaavTO 7r[spi] 



[to]v 5(.xwv EsvoicitKSoc [xai] Mvaafåoc, oicw; sx XaXxfåoc acpsxhoai 



xai Aajj.oxp''Ta Atovuatou sx 07$(3v aura, æ§pt toutwv tov 7cpay[[JLa] 



tov a9sivat s§o£sv, xolI otuoc sfe {j.^ xaxrsXxToaiv s'5ofsv. 



Klagen angaaer 3 forurettede Qvinder, som nævnes: Xenopithis 



og Mnasis, der holdes fængslede i Chalkis og Damocrita (Dionysius's 



21* 



