332 



evident. Men ogsaa denne nye Text frembyder dog ikke ringe 

 Vanskelighed. Hvad Udtrykket overhoved angaaer, da er vel og 

 her at fastholde, at dette fremdeles er forsigtigt og diplomatisk 

 affattet, fordi det gjaldt en høitstaaende Embedsmands Forseelse, 

 som, saavidt muligt, skulde skaanes. Men i sin Forklaring af Ste- 

 dets nye Text, som hos Mommsen med Hensyn til det saglige 

 ikke væsentlig afviger fra hans Forklaring af Foucarts tidligere Text, 

 har Mommsen neppe været heldig, navnlig ikke i at udrede Con- 

 structionen. Mommsen (Eph. epigr. Voll. II, 1. 103— 104) gjengiver 

 Stedet paa Latin saaledes: „item quibus de rebus has mulieres 

 sitellam (— as) placet ad prætorem ferre in æstimationem, de ea 

 re antea coram C. Lucretio deliberandum esse censuerunt". Hvad 

 det saglige her angaaer, forklarer han, at Udtrykket: sitellam 

 vel urnam ferre ad prætorem vistnok, saavidt han veed, er 

 uden andet Exempel, men at dets Betydning ikke destomindre er 

 klar, nemlig: „at forlange recuperatores af Prætoren". „Thi", siger 

 han, „skjønt, hvor Talen blot er om een Dommer (judicem ferre 

 alicui), Lodtrækning maaske ikke tinder Sted, saasom enten Sag- 

 søgeren tilbyder den Anklagede en saadan, eller Øvrighedspersonen 

 selv giver de stridende Parter denne, saa anviser dog sors og urna 

 Recuperatores" (han paaberaaber Plin. Paneg. c. 36, 4 „sors et 

 urna iudicem adsignat", cf. Plin. Pan. ed. C. G. Schwartz, p. 143, 

 som citerer S. Pomponius (de origine iuris) Digg. 1,2,32, der siger, 

 at Nerva (efter Schwartz: Nerva Tr aj anus) tilføiede en Prætor, 

 qui inter fiscum (af Schwartz forklaret: procuratores et ministros 

 fiscales) et privates jus diceret, hvilket synes at være en Gjenta- 

 gelse af hvad Nero (Sen. Nero c. 17) alt bestemte med Hensyn til 

 Inddrivelser af det til ærarium skyldige (ærarium stod under præ- 

 fecti dengang) : ut rerum actu ab ærario caussæ ad forum ac re- 

 cuperatores transferrentur, altsaa betragtes som Privatprocesser 

 om Mit og Dit, som afgjordes ved recuperatores). Formen for den 

 recuperatoriske Proces er vistnok, som ovenfor efter Rein bemær- 

 ket, lidet bekjendt. 1 I Betragtning tør maaske komme et Sted hos 



1 Liv. 43, 2 omtaler ved en Repetundesag 5 recuperatores af Senatet; tidligere (26, 

 48, 18) omtales blot 3 ved et ganske sær eg et Stridsspørgsmaal. 



