388 



retningen i k danner med r kK , rettet fra k mod g. Man har saa- 

 ledes ogsaa 



som de tre Komponenter efter Axerne X, Y, Z, virkende paa en 

 foranderlig Masse 9tt g . Der forudsættes altsaa herved, at de tre 

 Komponenter af Masseakcelerationen blive at betegne med 



saaledes som ogsaa tidligere gjort. 



Herfra kan man med Lethed gaa over til de Kræfter, der virke 

 paa den uforanderlige Masse M g eller paa Masseenheden; men 

 Formlernes Symmetri og Simpelhed vil herigjennem lide Afbræk. 



4. Potentialet Q g bestaar af to Dele. 



Den første er en fuldstændig D eriveret med Hensyn paa 

 Tiden, men bestemmer kun saadanne paa S g virkende Kræfter, der 

 ikke agere efter Principet om Aktio og Reaktio. Forsaavidt disse Kræf- 

 ter tænktes virkende alene, skulde altsaa den i Løbet af en Tids- 

 del erhvervede Tillægshastighed være uafhængig af den Vei, Centret 

 g i den mellemliggende Tid gjennemløber; den afhænger kun af 

 Tilstandene ved Tidens Begyndelse og Ende. 



Anderledes er Forholdet med Potentialets anden Del. Dette Del- 

 potential definerer Kræfter virkende paa S g efter Principet 

 om Aktio og Reaktio. Derimod betinges nu Endehastigheden, om 

 disse Kræfter vare de eneste forhaandenværende, ikke blot af Begyn- 

 delses- og Endetilstandene, men ogsaa af Tilstandene i den hele 

 mellemliggende Tid. 



Vi skulle i nogle Tilfælde nærmere undersøge Beskaffenheden 

 af de to Arter af Kræfter og det Resultat, der ved deres Samvirken 

 fremgaar. 



5. Man har to Kugler S k ogS,,. Afstanden mellem deres Cen- 

 tra k og g antages at være saa stor i Forhold til deres Hastigheder, 

 eller de Veilængder, de beskrive i Tidsenhcden, at disse, divideret 



cos(s^,r g = — cos (s^,r kg ). 



3. Man kan opfatte de partielle Deriverte af <}„ 



å<J_ K dJJe 



da g ' db g ' dc g 



