1885.] EXPERIMEXTELLE UNDERSOGELSER AF TIDSSANSEN. 



7 



Indenfor liver gruppe lod jeg forsøgeue falde i flere „rækker", 

 1 række for hver undersøgt tid; således exempelvis i gruppe B: 

 Iste række t (normaltiden) =iy, 2den med / = 3", 3die med 

 t = 4. 5 ", 4de med t = 6", 5te med t = 7, 5 ". 6te med t = 9". 7de 

 med t = 10,o", 8de med t = 12", (eller i omvendt orden), ligeså 

 i gruppe C etc. Derved holdtes mellemtiden konstant; men på 

 samme tid opnåedes, at ikke samme tid f. ex. t = 7.5" fulgte 2 

 gange o: 2 rækker umiddelbart efter hinanden; derved søgtes 

 udenadlæren udelukket i Iste, 2den, 3die etc. gruppe, medens 

 færdigheden efterhånden droges ind som faktor. 



At udelukke kontrastvirkningerne aldeles var da ikke muligt; 

 men for at lade disses indflydelse blive énsartet ved alle forsøg, 

 begyndte jeg hver dag med den (relativt) længste tid og gik 

 over til kortere efterhånden; thi jeg havde i Leipzig af egne 

 erfaringer og andres udsagn lært, at overgang fra kortere tid 

 (f. ex. t = 1. 5 ") til længere (f. ex. / = 6 ; ') medførte en vanske- 

 lighed, der endog steg til umulighed for bedømmelsen; denne 

 mærkedes ikke ved den af mig valgte fremgangsmåde. (Enkelte 

 dage prøvede jeg den omvendte kontrast). 



Ved de 2 første grupper B og C (og senere et par gange 

 leilighedsvis) brugte jeg Wundtfs: ,,minimalændriugernes methode- 

 uforandret (som Kollert og Estel), idet iagttagerne underrettedes 

 om, at V (sammenligningstiden) først forøgedes (senere om, at 

 den forminskedes); men da jeg fandt, at denne methode frembød 

 farer, forandrede jeg senere methoden fra „bekjendt i£ til „ube- 

 kjendt" (altså 1 å 2 ovenfor ikke nævnte faktorer: 17/ og 18/).* 



For at få en solid basis for sammenligningen mellem børn 

 og voxne ordnede jeg børneforsøgene ligedan. For at holde 

 vedlige en nogenlunde konstant opmærksomhed (især hos bør- 

 nene) og hindre udmattelse (træthed) måtte jeg tage til 

 hjælp mange praktiske hjælpemidler, hvis beskrivelse har mindre 

 teoretisk interesse; som de vigtigste kan nævnes: hvile mellem 

 de enkelte forsøgsrækker og valg af tid (efterm. enten kl. 4—6 

 eller 5—7 eller 6—8 eller lignende), samt en overmåde heldig 

 foranstaltning, som børneforsøgene gav anledning til, men som 

 jeg fandt så praktisk, at den siden af mig bestandig anvendtes, 



