40 



SIGVARDT THORKELSON. 



[No. 2. 



omkring T ^ å ^ ikke at tale om de rent uøvede (som hr. Gr. 

 Schneider og hr. Starke), for hvem den var ca. T V og varierede 

 mellem $ og T \. For prof. W. "Wundt, der dog havde deltaget 

 i såmange tidligere forseg, hos hvem derfor vistnok stor færdig- 

 hed var tilstede, men ikke netop i denne art forseg, holdt for- 

 holdsexponenten sig — de enkelte gange han deltog — temme- 

 lig konstant, nemlig omkring T V, steg engang til en større for- 



skjelsfølsomhed, ^ = T u og engang ^r = iV Dette forekom 



mig at svare til det sande forhold ; thi en vis grad af færdighed 

 var tilstede; men da han kim deltog i et forseg nu og da, fik 

 han ikke den stadig vedligeholdte færdighed; da han desuden 

 havde hovedet fuldt af mange andre problemer, indførtes derved 

 vanskeliggjørende omstændigheder, som i almindelighed viste 

 hans forskjelsfølsomhed mindre end deres, som stadig deltog. 

 Dette gjælder allerede med hensyn til færdighedens indflydelse. 

 Og om udenadlæren af lyden blev der selvfølgelig ikke tale 

 for ham. 



Jeg mener i disse forseg at have antydninger og analogier 

 til de forhold, som senere ved mine forseg hér (i Kristiania) 

 tydelig er komne for dagen. Dog må bemærkes, at udenadlæren 

 her kun forekommer i forbindelse med færdigheden, såat ,,udenad- 

 lærens" forseg ikke følger efter endel forseg med færdighed 

 alene; men begge tilegnes samtidig. Dog antager jeg ikke, at 

 dette har synderlig indflydelse på det endelige resultat for udenad- 

 læren, der aldrig kan skilles absolut fra færdigheden. — For- 



segene viser således : for de uøvede: ^ = ca. 



T 1 



for dem med mindre stadig 

 vedligeholdt færdighed: = å 



for dem med færdighed: ~r^= jr å J - 



t 15 



1 s> 



for dem med udenadlæren: ^=-^-(å Xj. 



t 20 - 0/ 



En god foreløbig illustration til det senere fundne forhold! 

 Imidlertid er der meget at bemærke ved disse forseg og deres 



