68 



SIGVAKDT THORKELSON. 



[No. 2. 



Tab. XXI. 



Et kon 



Normaltid: 

 t = G". 







H. C. 



J. A. 



S. L. 



J. J. 



No. 28 

 (No. 6 19 /n) 



„Ub.« 

 (+ føret). 



Jt = 

 Jt n = 

 Jt = 



+ 0,4 



— 0,5 

 0,45" 



+ 0,4 

 -0,4 

 0,4" 



+ 0,3 



— 0,5 

 0,4" 



+ 0,3 

 -0,4 

 0,35" 



enkelt gang til fa), aftog den hos børnene kun til T \ (en enkelt 

 gang fa). Nu er det uvist, om mine forseg har nået færdig- 

 hedens maximum; men dette gjælder ligesåvel de voxne som 

 bomene. Dog er det muligt, at ved længere fortsættelse med 

 den blotte færdigheds experimenter forskjellen mellem bern og 

 voxne vilde udj evnet sig endnu mere. 



Der er i børnetabellerne (ligesom i de voxnes) én omstæn- 

 dighed, som tyder på et maximum af færdighed, og det er, at 



~ , efterat have nået ca. fa holder sig på dette trin som maxi- 

 mum — under en del variationer (ca. fa). 



Jeg tor ikke udtale nogen bestemt mening herom. Sagen 

 kan alene afgjores ved fornyede, langvarigere experimenter. 



IX. Udenadlærens indvirkning ved børneforsøgene fra høstsemestret 1884. 



Præcis at angive, hvor udenadlærens indflydelse afloser den 

 blotte færdigheds, er mig ved borneforsogene ligeså umuligt som 

 ved de voxnes. Dog har jeg ganske som ved de voxnes fundet, 

 at efterat lyden t = 6" var hort uafbrudt i ca. 9 rækker, altså 



henimod 300 gange, begyndte exp. ^ at aftage langt stærkere 



end for. Ved de følgende 3 rækker indtræder imidlertid en til- 



bagegang af ~ til ca. fa så først fra no. 14 eller no. 16 



(med t == 6"), efterat t = 6" var hørt ca. 400 gange uafbrudt, 

 holder exp. sig næsten konstant mindre end fa en værdi, som 

 den ved „færdighedsforsøgene" aldrig havde nået. Den har som 

 minimum ca. fa men varierer forøvrigt betydelig, fra ca. fa til fa. 



