1885.] EXPERIMENTELLE UNDERSØGELSER AF TIDSSANSEN. 77 



A. H. 



M. H. 



S. A. 



G. F. 



G L 



Middeltal 



(af 7). 



t ' 



+ 0,4 



p 



(0,4) 



+ 0,35 

 — 0,5 

 0,425" 



fr. 



+ 0,3 

 — 0,35 

 0,325" 



+ 0,45 

 — 0,3 

 0,375" 



+ 0,34 

 — 0,43 

 0,385" 



1 



15,6 



4-0,2 

 — 0,6 



0,4" 



+ 0,2 

 — 0,3 

 0,25" 



fr. 



+ 0,2 

 -0,4 

 0,3" 



+ 0,25 

 -0,6 

 0,425" 



+ 0,27 

 — 44 



0,355" 



1 



16,9 



+ 0,4 

 -0,5 (?) 

 0,45" 



+ 0,3 

 -0,6 (?) 

 0,45" 



fr. 



+ 0,3 

 — 0,5 

 0,4" 



-f 0,35 

 — 0,5 

 0,425" 



+ 0,31 

 — 0,48 

 0,395" 



1 



15,2 



+ 0,2 



— 0,5 

 0,35" 



+ 0,25 

 — 0,45 

 0,35" 



fr. 



+•0,25 

 -0,5 

 0,375" 



+ 0,4 

 -0,4 

 0,4" 



-f 0,32 

 — 0,44 

 0,38" 



1 



15,8 



indflydelse, „færdigheden" og „udenadlæren" har større indfly- 

 delse end hos de voxne: 



fl 1 . , 1 1 



Å-å imod i6-i (hos voxne) > 



X. Den Weberske lovs gyldighed. 



Den "Weberske lov har ved mine experimentelle undersøgel- 

 ser erholdt en ny bekræftelse og en ny belysning, specielt 

 for tidssansen. At det modsatte er tilfældet ved EstePs forseg, 

 må tilskrives dels hans beregningsmåde, dels hans forsøgsanord- 

 ning. Hans slutning lyder så: „Das Weber'sche gesetz hat fur 

 den zeitsinn keine giiltigkeit" (se Wundtfs: „Philosophische stu- 

 dien" II, 1. s. 65). Jeg vil i næste afsnit nøiere kritisere hans 

 værdier og beregningsmåde og påvise såmange feilkilder i hans 

 forseg, at deres største betydning som argument for eller mod 

 den W. lovs gyldighed bortfalder. Her vil jeg kun indlade mig 

 på ét punkt, forholdet mellem t og tilligemed de deraf ud- 

 vundne værdier (v = „den øvre forholdstærskel", v u „den nedre 

 f.« ; ^ = ^ — 0) ( Se „phil. stud." II, 1. s. 62 flg.). 



