80 



SIGVARDT THORKELSON. 



[No. 2. 



store tåget fimdet den regel, som Estel har fået frem ved sine, 

 at Jt u er større end Jt \ dette forhold hos Estel tror jeg er 

 fremkaldt ved én eller flere af de feilkilder, som jeg i næste af- 

 snit noiere skal fremstille. 1 (Jeg tror forøvrigt ikke, at den 

 Web. lov kunde siges at være modbevist, selv om EstePs regel 

 om Jt lx større end Jt havde gyldighed; den kunde endda gjælde 

 med denne modifikation for tidssansen). 



Men ved tidssansen vil der troligvis især for uøvede del- 

 tagere vise sig en stor vaklen i de enkelte forskjelsværdier, 

 såvel Jt som Jt* } og da kan det i længden meget let hænde, 

 at tillægsværdierne (Jt ) vil vise sig gjennemsnitlig mindre end 

 fradragsværdierne (-Jt u \ ligeså vist som det i roulettespil kan 

 hænde, at flere aftener i træk rødt kommer oftere end sort. 



Ved at fortsættes endnu længere vil forskjellen mellem Jt r s 

 og Jt n 's storhed udjevnes. Viser det sig énsidigt, beror det ifølge 

 min hidtil gjorte erfaring på én feil eller flere. (Jeg vil siden 

 vise et exempel fra prof. Wundtfs deltagelse i Mehners forseg). — 

 Den store vaklen ved tidssansen har vistnok sin grund dels i 

 indre omstændigheder som mere eller mindre spændt opmærk- 

 somhed, træthed o. a. L, dels i ydre forstyrrende omstændigheder, 

 hvorfor det heller ikke af denne grund synes mig heldigt at 

 vælge til prøve på den Weberske lov størrelser, der er så små, 

 at de let kan og ofte vil forsvinde mod de tilfældige forstyr- 

 rende biomstændigheder. 



Som mål for tidssansens forskjelsfølsomhed har jeg valgt 



middeltallet Jt — ~t ^ u (der forekommer mig også at måtte 



kunne benyttes af dem, der deler EstePs opfatning af tidssansen). 



J som mål for forskjelsfølsomheden, EstePs J = * er 



i ethvert fald urigtigt som mål for forskjelsfølsomheden (hvorom 

 siden; cfr. også Fechner, „Ueber die frage etc." s. 12). 



Dette mit mål for forskjelsfølsomheden Jt sammenlignet 



(di vid er et) med den tilsvarende normaltid t, altså ^> „for- 



1 Ved senere foretagne forsøg er Mehner kommet til lignende resultat ved de 

 længere tider. 



