1885.] EXPERIMENTELLE UNDERSØKELSER AF TTDSSANSEN. 83 



kontrollere den Weberske lovs gyldighed på (ved tidssansen), 

 måtte vel være at prøve ved den heieste (relativt fuldkomne) 

 grad af færdighed eller udenadlæren. 1 Det er formodentlig EstePs 

 (ligesom Kollertfs og Vierordtfs) mening, at han har anstillet sine 

 forseg ved en (omtrent) konstant øvelsesgrad; (se især ytringer 

 herom af Estel i: W. „Phil. stud." s. 58 og 59 etc). Men mine 

 forseg har også vist, at denne EstePs mening er en illusion, idet 

 udenadlæren ikke er afsluttet og færdigheden stadig voxer under 

 en ligeså lang forsøgscyklus, som hovedmassen af hans enkelte 

 grupper indtager, altså at evelsen har forandret sig under ex- 

 perimenteringen ; dernæst har han ved enkelte tider udenadlæren 

 med, ved andre ikke, enkelte forseg er med færdighed, andre 

 rent uevede, endelig har han af disse så rent forskjellige elemen- 

 ter sammenblandet 2 grupper, hvis resultater også af denne grund 

 er uskikkede til at tjene som grundlag for en prevelse af den 

 Weberske lov. De enkelte tider og afdelinger af EstePs forseg 

 er ikke indbyrdes sammenlignelige, da de er foretagne under så 

 forskjellige betingelser. 



Det er mærkværdigt, at Fechner, der dog ellers (i: „Ueber 

 die frage etc") så skarpt har kritiseret EstePs forseg, ikke har 

 været opmærksom på den uhyre betydning, som dette forhold 

 har. I modsætning til Fechne^s udtalelser (sammesteds) mener 

 jeg med hensyn til prevelsen af den Weberske lov, at feilagtige 

 resultater som EstePs ikke teoretisk lader sig bringe til rigtige 

 (korrigere) ved hjælp af mathematiske formler og beregninger 

 alene, og mener i denne Fechner^ såre mathematiske frem- 

 gangsmåde at se et tegn på, at han endnu er bleven hængende 

 for fast ved den Herbartske grundtanke. 



Selv om denne grundtanke er rigtig i sig selv, at vi fra 

 enkelte psychiske fænomener kunde regne os til nye efter be- 

 stemte formler, har dog denne tanke praktisk ingen betydning, 

 fer vi både har et fast udgangspunkt og vi er sikre på form- 

 lernes rigtighed. 



Men det er tillige min bestemte tro, at disse formler lige- 



Såledea yed enkelte af Mehners senere forsøg. 



