1885.] OM EN OLAVS-LEGENDE FEA RIBE. 17 



geografisk Afvigelse fra Legenden. Medens denne henfører 

 Begivenhedeu til en Seilads langs Norges Kyst og lader St. Olav 

 aabne Passagen gjennem Helgesund (o: Nyhellesund, sydvest for 

 Christianssand), nævner Svanings Visehaandskrift „de Skaaner- 

 knolde," hvilket ikke kan være andet end de ogsaa i Konge- 

 sagaerne nævnte Skåneyjar-fjoll, 1 der synes at være Navn 

 paa Fjeldene mellem Sælbo og Guldal. 



Visen om „St. Olavs Væddefart" kjendes kun fra 2den 

 Halvdel af 16de Aarhundrede i Danmark, og det er endog usik- 

 kert, om Visen har lydt der, thi Svaning kan have faaet sin Op- 

 skrift direkte fra Norge. At dog ialfald Sagnet herom er ældre 

 i Danmark, sees af en dansk Hymne om St. Olav, som lindes 

 trykt i to Breviarier — fra Roskilde og fra Lund — af 1517. 

 I denne forekommer nemlig folgende Vers: 



Largum iter nauiganti 



rupes scissa prebuit: 



hostis vires viri tanti 



metuens obstupuit: 



qua virtute tam prestanti 



scindi petra potuit. 2 

 Derimod kan ikke St. Olavsbilledet i Vallensbæk Kirke paa 

 Sjæland, af bil det i Folkekalender for Danmark 1871 S. 122, 

 regnes blandt Vidnesbyrd om St. Olavs Seilads over Fjeldet, som 

 Dr. H. Petersen har gjort; paa dette Billede sees St. Olav sei- 

 lende gjennem Havet, og hans Skibs Forstavn angribes af en 

 Havmand. medens en Havfrue hænger sig fast i Roret. Denne 

 Fremstilling, som efter H. Petersen er tegnet omkr. Aar 1400, 

 slutter sig nærmere til det legendariske Sagn om hans Kamp 

 med Havfruen, som kjendes fra Kongesagaerne, men staar ellers 

 ganske alene og selvstændigt. 



3. I flere svenske Kirker lindes eller fandtes Billeder af 

 St. Olavs Kampe mod Troldene. Det mest bekjendte er Billedet 

 i Floda Kirke (Sodermanland) fra c. 1480 — 1500, afbildet paa 



1 Fnm. Sogur IK, 16 og 115. 



2 Monumenta historica Norvegiæ S. 262. 



Vid.-Selsk. Forh. 1885. No. 3. 2 



