2 



H. GEELMUYDEN. 



[No. 5. 



overensstemmende med Argelanders Rettelser i Vierteljahrsschrift 

 Astr. Ges. VIII. 





Rect. 1875. 



Decl. 1875. 





hms 



' " 



1843.17 



11 13 46.74 



66 31 18.3 



70.30 



33.17 



23.7 



71.26 



32.51 



25.8 



73.25 



31.48 



26.4 



73.29 



31.51 



23.4 



81.16 



27.64 



28.8 



81.20 



27.90 



25.8 



Ved Udledelsen af Egenbevægelsen og Positionen for 1875. 

 er Argelanders Eectascension kun givet halv Vegt mod de 

 øvrige, da den kun beror paa en enkelt Traadpassage; derimod 

 har Declinationen faaet fuld Vegt. Eesultatet er: 



Position 1875: • ll h 13 m 30 8 .75 66° 31' 25".7 

 Aarlig Egenbevægelse — S .499 + 0".234 



I Storcirkel bliver Egenbevægelsen 2".99 om Aaret. 



Christiania-Observationerne alene vilde give Egenbevægel- 

 sen i Eectascension = — S .484 ; Forskjellen svarer til omtrent 

 et halvt Sekunds Feil i Argelanders Bestemmelse relativt til 

 Fearnleys. 



Stjernen, som er af 9de Størrelse, er opført som No. 11677 

 i Oeltzens Katalog over Argelanders nordlige Zoner. Da Be- 

 nævnelsen af en Stjerne efter Katalognumeret har sine Ulemper, 

 især naar Tallet er saa stort som her, vil jeg i det følgende 

 kalde den P Ursæ Majoris eller simpelthen P. En svagere 

 Stjerne, som gaar omtr. 90 3 foran 7" nordligere kalder jeg A. 



I den ovenfor nævnte Meddelelse til Astr. Nachr. henleder 

 Fearnley Opmærksomhedén paa, at saavel Stjernens Beliggenhed i 

 Forhold til Solsystemets Apex som Bevægelsens Eetning tyder hen 

 paa, at Bevægelsen rimeligvis for en Del maa tilskrives Solsy- 

 stemet, og at man derfor kunde vente at finde en mærkbar 



