1885.] 



PARALLAXE AE EN STJERNE I STORE BJØRN. 



3 



Parallaxe for Stjernen. Som Folge heraf paabegyndte jeg om 

 Hosten 1878 en Række Sammenligninger med den ovenfor nævnte 

 Stjerne A, hvis Egenbevægelse vistnok var ubekjendt (den blev 

 i 1881 indtaget blandt Zonestjernerne), men som maatte formodes 

 at være tilstrækkelig fjern til at kunne ansees for et fast Punkt. 

 Efterat Observationerne havde været fortsat lidt over et Aar, 

 sendtes Resultatet, som gav en Parallaxe af omtrent 0".3, til 

 Astr. Nachr. i November 1879. Da det imidlertid ikke gik an 

 uden videre at sætte P's Egenbevægelse relativt til A lig dens 

 absolute Egenbevægelse, og da det Tidsrum, hvorover Observa- 

 tionerne strakte sig, var for kort til med Sikkerhed at bestemme 

 den ferste samtidig med Parallaxen, blev dette Resultat betegnet 

 som kun forelebigt, nærmest som et Bevis paa, at Parallaxen 

 er mærkbar. 



I Lobet af Observationerne viste det sig desuden, at Stjer- 

 nen A, som er henimod 10de Størrelse, egentlig var for svag 

 for det benyttede Instrument, Observatoriets 7toms Refraktor af 

 Merz. Saasnart Luften var urolig, og især naar den tillige var 

 lidt taaget, hvilket hænder særdeles ofte om Vinteren i Christi- 

 ania, maatte Feltbelysningen reduceres til det yderste Minimum, 

 foråt Stjernen skulde være synlig samtidig medTraadene. Dette 

 lægger naturligvis store Vanskeligheder i Veien for et saa deli- 

 kat Foretagende som Bestemmelsen af en Stjernes Parallaxe. 

 At bruge lyse Traade i morkt Felt ansaa jeg ikke raadeligt ved 

 en Observationsrække, som maatte fortsættes Aaret rundt; da 

 nemlig i vore lyse Sommernætter morkt Felt ikke kan tilveie- 

 bringes, saa kunde den derved foranledigede Forskjel i Obser- 

 vationsmaaden paa de forskjellige Aarstider befrygtes at ind- 

 bringe systematiske Feil. 



Hosten 1882 blev Kikkertens Objectiv ved Hr. Merz's Vel- 

 vilje ombyttet med et andet af samme Aabning, men med 12 Cen- 

 timeter længere Brændvidde. Da dette giver bedre Billeder end 

 det forrige, begyndte jeg om Hosten 1883 en ny Observations- 

 række, hvorunder jeg benyttede den samme Stjerne A som fast 

 Punkt, da en Kombination af denne Række med den forrige 



vilde give den relative Egenbevægelse med betydelig større Sik- 



. i* 



