Om Forholdet tnellem de rade Blodlegemers Antal, Hæmoglobin- 

 gehalten og de terre Blodlegemers Mængde. 



U dfører man sammenlignende Bestemmelser af Blodlegemer- 

 nes Antal efter Malazzes's og af Hæmoglobingehalten efter Hiif- 

 ners Methode i et Par Draaber Blod fra øret eller Læben hos 

 Kaniner .og Hunde, finder man under sædvanlige Forholde en 

 nogenlunde god om end ufuldkommen Proportionalitet, idet Blod- 

 legemernes Hæmoglobingehalt hos de forskjellige Individer kan 

 vise indbyrdes Differentser af indtil ca. 10 %, hvilke Afvigelser 

 ikke i væsentlig Grad kan tilskrives Feil ved Tællingerne. Der 

 er imidlertid saavidt god Overensstemmelse hos normale In- 

 divider, at man af den fimdne Hæmoglobingehalt kan taxere 

 Blodlegemernes Antal, hvorhos det dog maa erindres, at Tæl- 

 lingerne for Tiden kun har relativt Værd. — Man vil ad 

 denne Vei skarpt kunne iagttage og forfelge de storre ind- 

 byrdes Afvigelser, der indtræder under abnorme Forholde, navn- 

 lig efter Blodudtemmelser, efter hvilke Blodlegemerne, som be- 

 kjendt, ofte er meget fattige paa Hæmoglobin. 



Blodanalyserne og de ved Hjælp af samme vundne Resul- 

 tater tillægges paa Grund af Methodernes Ufuldkommenhed ringe 

 Værd; men da her foreligger et betydeligt Materiale, der skyldes 



Vid.-Selsk. Forh. 18 85. No. 7. 1 



Af 



Worm-Muller. 



(Foredrag i Mødet den 2den November 1883.) 



