1885.] 



OM KOLONOS AGORAIOS. 



som i alle Fald var mere egnet til at drives Spot med. Men 

 herom kan da intet nærmere siges. Muligvis tænker Aristofanes 

 ved Kolonos paa „Koloneterne". Arbeiderne, som boldt til der. 

 Anlægget af Vandledningerne maatte jo skaffe Meton meget at 

 gjore med disse Folk, og mellem dem og barn kan der da let 

 være forefaldt et eller andet, som Aristofanes nu vil oprippe. 1 

 Men det nytter lidet at fremsætte flere Gjætninger. I den nyere 

 Tid bar man forsagt flere Forklaringer, men ingen af dem bar 

 vist sig holdbar. 2 Egentlig bar man ikke engang fuld Visbed 



1 Jeg ved ikke, ora maaske "Wachsmuth mener noget lignende, naar han i 

 Rhein. Mus. N. F. XXIII S. 8 11 ) efter at have talt om de forskjellige For- 

 klaringer siger: r Der Witz dass Meton dem Kolonos, d. i. der Schaar der 

 Kolonaiten, der Tagelohner, bekannt sei, beruht auf einem ganz ånderen 

 Grande " 



- Almindelig mener man, at Metons Hus har ligget paa Kolonos; se Wachsmuth 

 L c. S. 178 5 ) og S. 682. Der fortælles hos Plut. Nic. 13; Alcib. 17 ogoElian. V. 

 H. 13. 12, at Meton selv skulde have stukket Ild paa sit Hus enten for at indbilde 

 Folk, at han var gal, og for paa denne Maade at fritages fra Deltagelse i 

 Expeditionen til Sicilien, eller for at faa sin Søn fritagen derfra paa Grand 

 af den Familien tilstødte Ulykke (JElian giver kun den første Relation). Om 

 der ligger noget sandt til Grund for denne Historie, kan være tvivlsomt. 

 Men gik der paa hin Tid slige Rygter i Athen, og kan man forudsætte, at 

 Huset havde ligget paa Kolonos, vilde Allusionen hos Aristofanes være 

 meget bitter og virkningsfuld, især da „Fuglene" er opført ikke længe efter 

 Afsendelsen af Toget til Sicilien. Men hin Forudsætning, at Metons Hus 

 laa paa Kolonos, er aldeles uberettiget. Havde dette været saa, er det 

 utænkeligt, at de ældre Fortolkere, som Scholiasten kritiserer, ikke skulde 

 kjendt nogen Tradition derom og givet en Forklaring, der laa saa nær. 

 Selv om hine Fortolkere havde vidst, at der intet sandt var i Historien om 

 Ildspaasættelsen, eller at Aristofanes ikke sigtede til denne, men Meton dog 

 havde boet paa Kolonos, vilde det ligget saa overordentlig nær for dem at 

 tyde Aristofanes'8 Ord som en — altsaa temmelig uskyldig — Allusion her- 

 til. Og havde Scholiasten forefundet nogen saadan Fortolkning, er det 

 umuligt andet, end at han maatte have nævnt dette. Om Beliggenheden af 

 Metons Hus siger Plutarch intet; JElian derimod bemærker, at det laa nær 

 ved (ÉYetTvux) Stoa Poikile, og der er ingen Grund til med v. Willamo- 

 witz (1. c. S. 168) at tvivle om denne Bemærknings Paalidelighed. Men vil 

 man lægge denne Bemærkning til Grund for en topografisk Kombination 

 (se Wachsmuth L c. S. 178 5 ), bliver dette aldeles uholdbart. Om man end 

 kan bestemme Beliggenheden af Kolonos — hvorom nedenfor — , saa er der, 

 som netop vist, ingen Grund til at ansætte Metons Hus her, og JElians Angivelse 

 kan saaledes ikke benyttes til derefter at fixere Stoa Poikiles Plads. Paa 

 den anden Side er Spørgsmaalet, om paa hvilken Kant af Torvet Poikile 

 laa, høist omstridt, og saavidt jeg ser, kan man med det nu foreliggende 

 Materiale kun komme til en Sandsynlighed; Spørgsmaalet lader sig ikke be- 



