1885.] OM MULTIPLIKATOREN VED ROBERTS*S METHODE. 



3 



meisen af den virkelige Sukkergehalt, altsaa hvis man indskrænker 

 sig til at titrere Urinen for Gjæringen, fordi ved lavere Sukker- 

 gehalt Urinens ovrige reducerende Substantser kan gjøre sin 

 Indflydelse endog i hoi Grad gjældende. Jeg siger derfor strax 

 i Begyndelsen af min forrige Afhandling (S. 1) : „Urinens Gehalt 

 paa reducerende Stoffe lader sig vistnok bekvemt titrere med 

 Knapps Vædske, men den saaledes fundne Mængde (beregnet 

 efter Druesiikkerets Reduktionsevne) repræsenterer ofte neppe 

 tilnærmelsesvis den rette Sukkerværdi, fordi de ovrige reducerende 

 Substantser her væsentlig kommer i Betragtning, og disses Mængde, 

 der kan være ækvivalent med 0.05—0.4 % Druesukker, varierer 

 inden vide Grændser. 



Det gjedder her at bestemme den sande Sukker gehalt, og dette 

 sker efter de i Institutet gjorte Erfaringer sikrest ved at titrere 

 Urinen med Knappas Vcedske før og efter Behandling med Gjær." 

 Endvidere har jeg i samme Afhandling (1. c. S. 7) anfort 3 

 Bestemmelser af diabetiske Uriner, der tydelig illustrerer dette, 

 for end yderligere at godtgjore, at man maa titrere (med Knappas 

 Vædske) de diabetiske Uriner før og efter Behandling med Gjær, 

 fordi det er Differentsen i Reduktionsevnen før og efter Gjæringen, 

 der maa lægges til Grund for Bedømmelsen af de diabetiske 

 Uriner s virkelige Sukkermængde (resp. det bortgjærede Kvantum 1 ), 

 hvad der uden videre fremgaar af den i forrige Afhandling (1. 

 c. S. 7) meddelte Tabel, som jeg her ordret citerer uden nogen 

 Forandring, men kun med Tilfoielse af de efter Forsogene be- 

 regnede Koefficienter, naar man lægger Differentsen i Reduktions- 

 evnen til Grund for Bedommelsen af den virkelige Sukkerprocent. 



I Xo. 2 var nemlig Urinen ikke fuldt udgjæret (efter 24 Timers Henstand), 

 da den fremdeles gav Sukkerreaktion. 



1* 



I 



