1885.] BETRAGTNINGER OVER MULTIPLIKATOREN 0. S. V. 



100 V'2 V — X V~ — 100 V2V -\- XVl'2 X V (V2 — v) 



100 V2 XV 100 V2 — XV 



Ved Oplosning af denne Ligning med Hensyn til x faar man : 



100 1'2 (V — Øl) XV (V Vi) = X V (i'2 — v) 



x v (v 2 — v 4- v — V\) = 100 02 (v — Vi) 



100 V 2 , x fCå K 



X = r (V — Vi) (2) 



V (V2 — Øl) 



v — øi er den ved Udskillelsen frembragte Vægtfyldefor- 

 mindskelse, og Sukkerets Procentmængde x vil være bestemt ved 

 denne Formindskelses Multiplikation med Faktoren: 



For at denne Faktor skal blive positiv o: for at der skal 

 indtræde en virkelig Vægtfyldeformindskelse, maa man have 

 V2 > vi eller Sukkerets Vægtfylde større end den tilbageblevne 

 Urins, og denne Betingelse er opfyldt, idet Vægtfylden for det 

 vandfri Druesukker er bestemt til 1.538. Det er dernæst ind- 

 lysende, at v 2 (absolut) og v\ (betragtet fra det ovenfor angivne 

 Standpunkt) ere uafuængige af Sukkerets Procentmængde, hvor- 

 imod v (Urinens Vægtfylde før Udskillelsen) vil være desto storr e 

 jo større x er, og da v er Faktor til Nævneren for /; vil denne 

 aftage i samme Forhold, som v voxer: f er en variabel Størrelse 

 og staar i omvendt Forhold til v. 



Under den Forudsætning, at Sukkerets Bortskaffelse af 

 Urinen ikke var ledsaget af andre Processer, som paavirkede 

 Urinens Vægtfylde, saa at altsaa v\ var konstant, vilde Varia- 

 tionen af f aabenbart ikke blive betydelig. Antager man f. Ex., 

 at v varierer mellem Grænserne 1.01 og 1.06, bliver Forholdet 



106 



meilem disse to Grænseværdier = 1.0495 . . . Forholdet 



mellem de til disse Grænser svarende Værdier af f vil altsaa 

 være det samme, og Forholdet mellem alle Værdier af f indenfor 

 de angivne Grænser ligge mellem 1 og 1.0495 .... eller nærme 

 sig stærkt til 1. Det vilde altsaa ligge nær til praktisk Brug 



