20 



WORM-MULLER OG J. FR. SCHROETER. 



[No. 18. 



af den Udtaleise, „at Roberts's Methode er en exakt videnskabelig 

 Methode til Bestemmelse af Druesukkeret i Urinen". Forhaa- 

 bentlig vil de falske Slutninger, hvortil Dr. Budde er kommen, 

 nemlig at Methoden er ubrugelig ved lavere Sukkergehalt end 

 1 °/o og at der selv over denne Grænse ikke tør opstilles en 

 konstant, men 3 forskjellige Multiplikatorer, ikke anrette storre 

 Skade, efterat det end yderligere er godtgjort, at Multiplikatoren 

 inden vide Grænser kan opstilles som en konstant Storrelse. 

 Og dette skal vi i det Folgende støtte ved kritisk at belyse 

 Buddes Formler og ved indgaaende theoretiske Betragtninger 

 over Multiplikatoren ved den Roberts'ske Methode. 



§ 3. 



Ved første Betragtning af de Formler, Dr. Budde har op- 

 stillet til Beregning af Sukker gehalten som en Funktion af de 

 specifike Vægter af Urin før og efter Gjæringen samt til Bestem- 

 melse af Roberts Multiplikator, nemlig Formlerne (2) og (3), 1 synes 

 det, som om han kan være berettiget til den Konklusion, at n f 

 er en variabel Størrelse og staar i omvendt Forhold til v*. 

 Men strax nedenfor konkluderer han med, at Variationerne er 

 saa smaa, at Faktoren til praktisk Brug kan sættes lig en kon- 

 stant Størrelse. Hvilken af disse to Betragtningsmaader ligger 

 Sandheden nærmest, eller hvorfor man, naar Multiplikatoren 

 theoretisk varierer, dog til praktisk Brug kan betragte den som 

 en konstant, kan man ikke se af Dr. Buddes Formel; thi for 

 at kunne afgjøre, om Multiplikatoren er konstant eller varierer, 

 maa man først forlange, at Formlen ordnes saaledes, at det af 

 den fremgaar, hvorledes Variationen foregaar, og med hvor stor 

 Vægt de Led, der betinger Variationen, optræder. For at kunne 

 bedømme dette maa man i den opstillede Formel, hvor kun 

 Differentsen mellem de specifike Vægter af Urin før og efter 

 Gjæringen og den tilsatte Sukkermængde spiller Rolle, soge at 

 bringe Formlen i den Skikkelse, at kun disse to Størrelser op- 

 træder som variable, medens alle de øvrige i Formlen fore- 



1 Kfr. s. 5. 



