10 



E. F. B. HORN. 



[No. 20. 



bevidstheden. Se herom mine tidligere Afhgr. : Om Person- 

 lighedsbegrebets rette Omfang" (1881, No. 6) og „Bem. til Carus' 

 Skrift: „Vergl. Psychologi" (1884, No. 2). Disse Rhythmer ere 

 selvfølgelig kun Vækkelsesmidler for, ikke Skabere af det bevidste 

 Aandsliv, hvilket jo kan sees af deres udvortes, mekaniske Natur. 



Hvad endelig den Moral angaar, som Spencer kan opby gge 

 paa de her angivne Præmisser, saa er den vistnok temmelig 

 overfladisk, men alligevel ret god og praktisk. Den svarer i det 

 Hele til det Maal af Dyd, hvortil veltænkende Mennesker kunne 

 drive det, selv gode Christne iberegnet, saalænge disse ere i sit 

 jævne Hverdagslune. Hverdagslunet er nemlig dette daglige, 

 stadigt tilbagevendende Stemningsliv, altsaa netop denne omtalte 

 Periodicitet, fremkaldte ved de store makrokosmiske Rhythmer, 

 der igjen betinge vort Arbeide og vor Hvile og binde Menne- 

 skene sammen i industriel eller anden nyttig Gjerning. Her kan 

 i Almindelighed hos gode Borgere Altruisme og Egoisme forenes, 

 uden at det koster synderlig moralsk Anstrengelse, idet ogsaa 

 Vanen bidrager til at holde det Hele jævnt gaaende. — Et 

 hoiere Trin i Moral naaes ferst ved et Gjennembrud fra Aands- 

 dybet, hvilket finder Sted i særligt bevægede Oieblikke. Hint 

 Oprindelige, hvor alt Materielt, Udvortes og Verdsligt og saaledes 

 al denne ydre Rhythmus, disse idelige Hensyn og Betænkelig- 

 heder, inddrages og smelter, idet Udvortesheden i Tid og Bum 

 vender tilbage til sit Udgangspunkt i Guddommen, kommer da 

 til sin fulde Bet. Kun under Paavirkning af eller i levende 

 Erindring om saadanne Gjennembrudsstunder, da Aandslivet og 

 det Absolute er i fuld, levende Bevidsthed hos os, kan Mennesket 

 naa et Trin, der rager væsentligt op over Spencers Niveau, et 

 Trin, hvilket han dog betragter som uopnaaeligt. Se The Data 

 of Ethics Kap. XI § 74, hvor han taler om en t rans sc en- 

 den tal Altruisme, der kun existerer i Theorien. Ved en 

 saadan forstaarhan en Altruisme, der endog ganske overvinder 

 Egoismen i Menneskets Hjerte, og den mener han existerer kun 

 paa Papiret 1 . 



1 Haa siger endog, at transscendental Altruisme i Theorien gjerne existerer 

 sammen med brutal Egoisme i Praxis. 



