1885.] 



BYGAALEN. 



3 



en Mængde uregelmæssigt krogede og- vredne Knolledannel- 

 ser (fig. 1). Derfra skriver sig ogsaa Navnet ,.Krok", hvorunder 

 Sygdommen er almindeligt kjendt i Lom. Aabner man en saa- 

 dan Rodknol, finder man den opfyldt af et svampet og lakunest 

 Cellevæv, tildels med Hulrum og Aabiringer imellem. I mange 

 Tilfælde vil man ogsaa allerede med blotte Oine eller ialfald 

 med en Loupe kunne opdage smaa hvide, halvt gjeimemsigtige 

 Orme deri; de opnaar nemlig i fuldt udviklet, kjensmoden Til- 

 stand en Længde af indtil over 2*/a mm. Lagt i en Draabe 

 Vand under Mikroskopet frembyder en saadan overskaaret Knol 

 en Vrimmel af Æg og Orme i de forskjelligste Aldere og Ud- 

 viklingsstadier, der vælder ud af Knollens aabnede Hulrum, ofte 

 i et aldeles enormt Antal, og boltrer og bugter sig om hverandre 

 i Våndet med livlige slyngende Bevægelser af Kroppen. Medens 

 man hos Eeterodera radicicola-Galleme finder Æggene indeslut- 

 tede af de blæreformigt opsvulmede Moderd}-rs Hud, der ogsaa 

 efter Dyrets Død danner et beskyttende Hylster, en saakaldt 

 „Cyste : ', omkring dem, finder man derimod her baade Æggene 

 og de nyklækkede Orme frit i Gallernes Hulrum sammen med 

 mere og mindre tilvoxne, indtil fuldt kjensmodne Individer af 

 begge Kjøn. Hos den her omhandlede Art beholder nemlig de 

 drægtige Hunner, ligesom hos de andre Arter af denne Slægt, 

 baade sin slanke Form og sin Bevægelighed og lægger Æggene 

 fra sig i levende Live, medens de befrugtede Heter oder a-Hxm- 

 ner, efterat have boret sig ind i Eødderne. svulmer op i en 

 ganske overordentlig Grad med Bagdelen af Kroppen og danner 

 pæreformige Blærer af indtil y 2 mm.s Gjennemsnit; i denne Til- 

 stand ligger de saa fast omsluttede af Rodknollens Cellevæv, at 

 de hverken kan bevæge sig eller af sætte sine Æg, som derfor 

 forbliver, hvor de er, og klækkes efter Moderdyrets Død, hvor- 

 paa det cysteagtige Hylster brister. 



Da jeg ved Undersøgelsen af disse Knolledannelser paa Byg- 

 rødderne til de forskjelligste Tider udover hele Eftersommeren, 

 Høsten og Vinteren altid har fundet dem samtidigt indeholdende 

 alle mulige Udviklingsstadier af Dyret — flere voxne, kjønsmodne 

 Individer af begge Kjøn ved Siden af en ofte utallig Vrimmel 



i* 



