(i 



W. M. SCHØYEN. 



[No. 22. 



lever, findes altid meget rigeligt og skjuler tildels aldeles de 

 indre Organer, hvorved Undersogelsen af disse i en betydelig 

 Grad vanskeliggjøres. 



Selve Hudbedækningen er aldeles klar og gjennemsigtig og 

 lader lettest paa den forreste kontraktile Ende af Legemet er- 

 kjende den hos Tylenchus-Avteriie almindelige Tverrynkning, der 

 ellers, naar Huden er udspændt, i Regelen ikke er videre synlig. 

 Sprænges imidlertid Huden gjennem Tryk paa Dækglasset under 

 Mikroskopet, hvorved baade det hydende og det kornede Ind- 

 hold udtømmes, trækker den sig strax sammen i tydelige Tver- 

 rynker. Under Opvæxten skiftes Hudbedækningen flere Gange, 

 hvorfor man ofte finder tomme afkrængede Huder sammen med 

 Knollernes øvrige Indhold. Ogsaa Individer ifærd med at under- 

 gaa Hudskifte paatræffes ikke sjelden. 



Af de indvendige Organer falder først og fremst i Øinene 

 den stærkt chitiniserede Sugebraad fortil i Munden med sin ka- 

 rakteristiske knudeformigt opsvulmede og trelappede Basis, hvor- 

 efter Slægten har erholdt sit Navn (tuXo^ = Knude, og ityx°C " 

 Spyd). Den fremtræder allerede særdeles tydeligt hos den end- 

 nu i Ægget indesluttede Orm. Hos de voxne Individer har jeg 

 fundet dens Længde at udgjøre høist 0,014 mm., hvilket i For- 

 hold til denne Arts Størrelse er særdeles lidet. Dette bestyrker 

 Butschli's Udtalelse 1 , at de parasitiske Former af denne Slægt 

 synes at være forsynede med en mindre Braad end de øvrige. 

 Spidsen af Braadden skydes ofte frem af Mundaabningen, der er 

 anbragt paa et smalere, afrundet Afsnit, dannet af de sammen- 

 smeltede Læber, og som ialmindelighed er indkrænget i Kroppens 

 Forende, men som efter Behag kan udkrænges af samme (fig. 12). 



Til denne Braad, der, saa liden og fin den er, dog udentvivl 

 ikke er solid, saaledes som tidligere for Tylenchus- og Aphelenchus- 

 Arternes Vedkommende — i Modsætning til Slægten Dorylaimus 

 — antaget, men gjennemboret af et fint Rør til Optagelse af 

 Hydende Næring (aculeus suctorius), slutter sig umiddelbart en 

 overordentlig fin Oesophagus, der i mange Tilfælde er temmelig 



1 Beitrage sur Kenntniss der freilebenden Nematoden. Nova Acta Acad. Cæs. 

 Leop.-Car. Germ. Nat. cur., T. 36, 1873. (P. 40-41). 



