1885]. 



BYGAALEN. 



11 



tagelser, ellers skulde jeg ikke have undladt at undersøge den 

 ogsaa i Lom i større og mindre Xærhed af de syge Bygagre 

 voxeude Marehalm, der — ifald min ovenfor udtalte Formodning 

 er rigtig — turde vise sig at være Sygdommens oprindelige 

 Arnested der i Bygden, hvorfra den senere har spredt sig ud 

 over Agrene. Ifølge Meddelelse fra Gartner Moe har den her 

 voxende Marehalm et paafaldende dvergagtigt og forkrøblet Ud- 

 seende, hvorfor den af Prof. E. Fries, hvem Moe sendte Prøve 

 af samme, blev anseet for en alpin Varietet. Det turde let 

 hænde, at Grunden hertil ialfald tildels kunde ligge deri, at den 

 er hjemsøgt af disse Rundorme. Til næste Sommer skal jeg i 

 hvert Fald lade dette nærmere undersøge for at faa Vished i 

 Sagen. Særligt værd at lægge Mærke til synes mig den Om- 

 stændighed, at „Krokens" Optræden paa Bygagrene ikke stræk- 

 ker sig ud over Loms Grændser: det samme er netop ogsaa Til- 

 fældet med Marehalmens Forekomst. Denne voxer i størst Mængde 

 lige ved Bævras Udløb i Vaagevandet eller, som det her kaldes, 

 Ottavandet, og her har man ogsaa stadigt Sygdommen paa Byg- 

 agrene. Derimod skal Marehalmen ophøre omtrent ved Grænd- 

 sen af Vaage, og her kjender man heller intet til „Kroken" paa 

 Bygget. 



Hvordan Forholdene er i Pajala-Trakten, hvor man, som 

 tidligere nævnt, ogsaa i de senere Aar har fundet Bygget i stor 

 Udstrækning angrebet af denne Rundorm, derom savner jeg en- 

 hver Oplysning; meget muligt voxer ogsaa her Marehalm, da den 

 jo f. Ex. findes i Karasjok i norsk Finmarken 2 Breddegrader 

 nordligere i en Afstand af 15 Mile fra Kysten. I hvert Fald 

 er det visseligen ingen Tvivl underkastet, at Bygaalen ogsaa her 

 oprindeligt har levet paa vildtvoxende Planter. Bygget hører 

 jo til de indførte Plantearter, men at Bygaalen skulde være 

 bleven indført med dette, lader sig paa Grund af dens Levevis 

 ikke tænke. Et Par andre paa Kornarterne snyltende Rund- 

 orme af samme Slægt, nemlig den bekjendte Hvedeaal (Tylen- 

 chus tritici, Roffr.; scandens, Schneid.), der stiger op i Hvedeaxene 

 og frembringer de saakaldte „Brandkorn", Tyskernes „Rade- 

 krankheit", ,.Kaulbrand" eller „Gicht" og Englændernes „pep- 



