8 



Fysiologen Pr of. Pa num, samt 4 indenlandske Medlemmer: 

 Statsminister Stang, Professor Es mark, Professor A. Munch 

 og Professor Lyng, af hvilke de to førstnævnte var blandt 

 Selskabets Stiftere og de to sidstnævnte havde været Medlem- 

 mer siden 1862. 



Selskabet har i et extraordinært Møde 19de Dec. f. A. ved- 

 taget nye Statuter. Hovedhensigten med denne Forandring 

 tør betegnes at være: at lette Adgangen til Selskabets Publi- 

 kationer saavel for Selskabets Medlemmer som • for andre, at 

 betrygge Selskabets videnskabelige Karakter gjennem en ny 

 Voteringsmaade, og gjennem Fastsættelse af offentlige For- 

 handlinger og Discussioner at nærme sig Selskabets Maal, at 

 danne et Centralpunkt for norsk videnskabelig Forsken." 



2. Lochmann fremholdt Biologiens Betydning som et Binde- 

 led mellem tidligere adskilte Setninger i Videnskaben; han 

 troede, at man dog maaske overvurderede dens Betydning for 

 Aandsvidenskaberne. Som Grundlag for Ethik og Moral var 

 den utilstrækkelig. Dette fremgaar noksom af de Forsøg, der af 

 Herbert Spencer og andre er foretagne. Moralens Grundlag maa 

 søges i høiere Sfærer. Biologiens fundamentale Problem er Læren 

 om Livet i dets Udfoldning i vexlende Former. Her var imidlertid 

 Doktrinen og Dogmet traadt hindrende iveien, og først i den sidste 

 Tid er man begyndt at emancipere sig fra dette paa Forhaand 

 bundne Synspunkt, der i den høiere Videnskab er forladt og 

 nu kun har nogen Betydning i Videnskabens lavere Sfære. Som 

 dogmatisk fremholdt han navnlig Abiogenesen, der fra et viden- 

 skabeligt Synspunkt ikke mere kan fastholdes. Han fremholdt 

 tillige den Tvivl og stærke Opposition, der med fuld Eet havde 

 gjort sig gjældende imod nogle af den saakaldte Udviklings- 

 theoris Doktriner; han omtalte særlig den moderne Anthropologis 

 Standpunkt ligeoverfor nogle Hypotheser om Menneskets Af- 

 stammen, hvorom Videnskaben intet ved. Han lagde særlig 

 Vægt paa den tilbagetrukne kritiske Stilling, som de mest frem- 

 ragende Videnskabsmænd indtager ligeoverfor dette Spørgsmaal. 

 Han omtalte den usikre Betydning af Ordene Udvikling og 

 Fuldkommenhed. 



