18 



0. JOHAN-OLSEN. 



[No, 2. 



ovalia (3 [j. — 4,5 episporio lævi aqvæ immersa microscopio 

 visa læte glaucescentia. Perithecia et sclerotia igDota. 

 20 — 30^0. optime vegetans, colore persistente. 



Denne sop er den største og idethele tåget den lettest kjen- 

 delige af alle aspergillusarter. 



Jeg fandt den første gang spontant voxendepåen forurenset 

 bakteriekultur på kogte poteter og har de senere år siden 

 stadig dyrket den. 



Asp. clavatus voxer helst i temperaturer lidt over stuevarme, 

 dens optimum ligger mellem 20 og 30^ C; den voxer dog også 

 ganske hurtigt i 15° C. Lige op til 37^ C. kan den vedblive at 

 voxe, men den vegeterer i denne temperatur da blot og sætter 

 ikke conidier. Hele kulturen er derfor snehvid, kun med et 

 ganske svagt skjær af grønt i de øverste toppe, hvori enkelte 

 ikke spiredygtige conidier afsnøres. Ved 30— 36^ afsnøres på 

 kulturer, der er udsået i lavere temperaturer endel vantrevne 

 sporer øverst på toppene af køllen, derimod lykkes det ikke ved 

 direkte udsåning at få sporerne til at spire i denne temperatur. 

 Forsøgsvis udsåedes i to lige kolber lige sporemængder af samme 

 avling. Den ene sattes i stuetemperatur og havde allerede efter 

 4 dage frembragt rigelig ny avling af sporer. Den anden 

 sattes i 37° C. og havde efter 14 dages forløb endnu ikke 

 spiret. Da den derimod udsattes for almindelig temperatur, 

 spirede og satte den ny sporavl efter 3 dage, og nu kunde den 

 også vegetere i 36 — 37^0. 



Massekultur erne er let kjendelige på sin rene blågrønne, 

 uforanderlige farve, de ældre kulturer blir kun lidet mattere. 

 Overfladen er ru og kornet på grund af de lange stilkede coni- 

 diebærere, hvoraf hver enkelt kan iagttages med blotte eie 

 (indtil 2 mm. lange). 



Mycelet er hvidt og danner en filtagtig hinde over det 

 helst sure substrat. Under mikroskopet viser det sig som et 

 udpræget aspergillusmycel : leddet, oppustet, rigelig forgrenet 

 og indfiltret. 



