20 



O. JOHAN-OLSEN. 



[No. 2. 



Ferste gang, jeg fandt den, fremkom den spontant i la^bora- 

 toriet. Senere har jeg fundet den voxende i en Listers ban- 

 dage (jodoformgaze, carbolgaze og siiblimatiseret mose); heri 

 tri vedes den udmærket og gik herfra ind i huden, vegeterede i 

 denne og frembragte på et for friskt sted et hårdnakket udslet. 

 Bare af denne forekomst kan man skjonne, at den må være en 

 temmelig hårdfor sop. Den trives også temmelig lige godt og 

 voxer lige hurtigt både i varme (37 — 40^ C.) og almindelig tem- 

 peratur. Den er mere hårdfer end alle andre arter såvel mod 

 antiseptica (bryr sig ikke om l7o sublimat) som mod syrer. 

 Den voxer således godt på appelsiner. Derimod kan den 

 ikke i varme trives på alkalisk substrat og fordrer mere surstof 

 under sin væxt end andre aspergillusarter. Den voxer temmelig 

 hurtig: ny sporegeneration på 2 a 3 dage i 15^0. Optimum 

 synes at være 36—38°. 



Massekultur erne er næsten sorte, blot med et ganske svagt 

 austrøg af gråbrun chocoladefarve. 



Mycelet -er gulagtigt, danner et svagt rynket og foldet teppe 

 over substratet. Under mikroskopet viser der sig intet særegent. 



Seler otierne fremkomme som regel meget let, når en kultur 

 fra varme sættes over i stuetemperatur, de ligger gjerne i grupper 

 flere sammen og ovenpå (ikke inde i, som Wilhelm angiver) 

 mycelet. De danne meget store — indtil 2,5 mm. store — ovale eller 

 runde gulhvide lidt hårde knoller. Snitfladen ligner påfaldende 

 en gjennemskåren rå potet. Under mikroskopet viser de sig 

 meget mere storcellede end sclerotier af asp. fumigatus, ligesom 

 barken også er meget tyndere, forøvrigt de samme reaktioner. 

 De voxer temmelig hurtigt, dannes på et par dage. Det har 

 ikke lykkedes mig ved udsæd at få dem til at spire, ligesom 

 jeg heller aldrig har opdaget spor af ascogene hyfer. 



Conidiehærerne er overmåde store ca. 1,5 mm. lange. Stilkene 

 er meget tykkere end det ovrige mycel og gjør meget ofte en 

 knæk, idet de forlader det almindelige, fine mycel. 



Stilkens membran er stærkt gulfarvet og meget tyk. Caput 

 er afrundet pæreformigt med en ikke stærkt markeret, men dog 

 tydelig overgang mellem den smalere ende og stilken. Den indre 



