1886]. 



NORSKE ASPERGILLUSARTER. 



21 



blæres membran er tydelig gjeunemhullet (getiipfelt), hvor de 

 aldeles radiært stillede, lange, grenede sterigmer går ud. Sterig- 

 merne er kelleformede, omtrent som conidiebærerne hos asp. 

 fumigatus. Det hele caput måler 300 — 350 [j., sterigmerne 40 — 

 50 u.. Fra dens øverste kuppel iidgår 2 — 10 5—10 [j. lange 

 sterigmatocj^ster. 



Ved dyrkning i knap næring kan man dog fremstille soppe, 

 hvor conidierne direkte afsnøres af sterigmerne. 



Conidierne er runde med ru (lidt kornet) episporium, sortgrå, 

 under mikroskop 4—5 store; under mikroskopet viser de sig 

 violet-gråsorte, uden spor af grønt. 



Aspergillus niger frembringer hos mennesker øre- og hud- 

 sygdomme, hos dyr brystsygdomme, men frembringer neppe syg- 

 domme ved indsprøitning. Under sin væxt i mikroskopiske kul- 

 turer afsondrer den overordentlige masser af oxalsur kalk og i 

 massekulturen en nfarvet, mat vædske. 



Aspergillus subfuscus^ Jolian-Olsen. 



Diagnosis. Mycelium superficiale niveum, in membranam 

 deusissimam lævem contextum. Stipites conidiferi crebri, mycelii 

 hyphis non crassiores, vesica terminali sphærica. Capitula 

 conidiorum idioque cæspites conidiferi primitus obscure flavis, 

 tandem subfusco-olivaceis. Sterigmata non ramosa, sed sterig- 

 matocystibus singularibus brevibus instructa. Conidia singula, 

 giobosa, parva (diam. 3—3,5 jj.), episporium læve, non verruculosum, 

 aqvæ immersum microscopio visum læte subfusco-flavum. Peri- 

 thecia et sclerotia ignota. 



Habitat ad corpora organica putrescentia, calore sangvinis 

 animalium mammiferarum (35— 40°) optime vegetans. 



Denne hoist karakteristiske mugsop fremkom første gang 

 på en uren massekultur af asp. fumigatus i laboratoriet. Den 

 ligner i massekulturer asp. niger, men adskiller sig dog fra denne 



1 En ny pathogen mugsop. Meddelelser fra naturh. forening i Kristiania 1885. 



