20 



GUSTAV A. GULDBEEG. 



[No. 9. 



har jeg fra Finmarksfangsten hidtil ikke kimuet erholde nogen 

 iagttagelse. 



Balæiioptera rostrata^ 0. Fabricius, 1780. 



(Syn. B, acuto-rostrata, La Cepéde, 1804, Balæna rostrata, 

 S. Nilsson, 1847, Fterohalæna mimr, D. F. Eschricht, 1849, osv.) 

 cfr. forøvrigt Gr. 0. Sars: Bidrag til en neiere Characteristik 

 af vore Bardehvaler, i Christiania Vidensk.-Selsk. Forh. 1878, 

 endvidere R. Collett: Bemærkninger til Norges Pattedyrfauna, 

 i Nyt. Mag. for Naturvidensk. 1876. Do. Bidrag til Norges 

 Pattedyrfauna, samme tidsskrift 1882. Denne art kaldes i Norge 

 „Vaagehval", i Sverige „Vikhval" (Lilljeborg), på Grenland 

 „Tikagulik". 



De første sikre iagttagelser over denne arts fostere er an- 

 stillet af prof. Eschricht. Fra hans „Undersøgelser over Hval- 

 dyrene, 2den Afh, 1844" hidsættes følgende målinger med tids- 

 angivelser : 



Marts måned 1843, Vågehvalfoster 2, 18" 470 mm. 



April — 1844, — ø^, 9" ca. 235 — 



28de april 1844, — ?, 9V^" = 240 — 



Sommeren (måned?) 1839, — $,101712"= 285 — 

 21de mai 1840, — ? 8'' = 208 — 



23de juli 1842, — ?, 347^'' = 895 — 



7de november 1844, — 78" = 2035 — 



Over denne art har jeg ikke selv havt anledning til at an- 

 stille observationer; derimod har hr. conservator James A. Grieg 

 velvilligst tilstillet mig en række målinger af de i Bergens 

 museum opstillede hvalfostere samt tidsangivelse af moderdyrets 

 fangst. For dette ganske betydelige materiel af observationer 

 tillader jeg mig herved at udtale min forbindtligste tak. 



Hr. conservator Grieg har foretaget målinger på de større 

 fostere fra snudespidsen til halen, medens de mindre fostere, der 

 endnu viser en større grad af foetal krumning, er bleven målt 

 fra hovedets spidse (vertex) til halen. 



