1886.] 



BIDEAG TIL CETÅCEERNES BIOLOGI. 



49 



ikke er bunden til nogen bestemt tid af året, hvil- 

 ket også er den almindelige gjængse mening blandt hvalfan- 

 gerne, og at man med sikkerhed tør antage, at den går mere 

 end et år drægtig. Dette er såmeget rimeligere, som den 

 nyfødtes størrelse er meget betydelig. Efter forholdet hos 

 de øvrige hvaler at slutte, hvor den nyfødte unges længde 

 varierer mellem Vs og' moderdyrets længde, vil den i 



dette tilfælde variere mellem 19 og 25 fod eller med runde 

 tal 6 til 8 meter, når man sætter moderd3Tets midlere størrelse 

 til omtrent 75 å 76 fod, o: henved 24 meter. Undersøger vi nu, om 

 denne beregning stemmer overens med virkeligheden, vil vi finde, 

 at vi dog tilnærmelsesvis har truffet det rigtige. 



Prof. Turners tilfælde — et 19' 6" langt foster i en 78' 

 9" lang blåhval — kan give os et fingerpeg. Turner antager 

 (1. c. pag. 209), at dette foster var nær fuldbaaret; jeg tror 

 imidlertid, at det omhandlede foster endnu manglede nogle fod, 

 førend det kunde siges at være fuldbåret. Dividerer man foste- 

 rets længde med moderdyrets, blev forholdet her knapt 

 hvilket også i analogi med det tidligere au førte taler for, at 

 fosteret i det her omhandlede tilfælde sandsynligvis endnu ikke 

 havde fuldendt sit intrauterine liv. 



Det største foster, som man, såvidt mig bekjendt, hos blå- 

 hvalen har fundet, målte 23 fod eller ca. 71/5 meter (cfr. tabel 4 

 no. 1). Det ovenfor anslåede, vistnok rummelige, mål for det fuld- 

 bårne foetus stemmer efter dette meget godt overens med det refe- 

 rer ede factums, og vi kommer i ethvert fald ikke langt fra sand- 

 heden ved at anslå en midlere længde af 22—24 fod 

 eller mellem 7 og 7V2 meter for den fuldbårne blåhvalunge. 



Vi har tidligere omtalt, at hvalfangernes mening om tiden 

 for denne arts parring er aldeles ubestemt, at den 

 kan foregå til enhver tid af året. Skal vi imidlertid bygge på 

 iagttagelser, så må vi indskrænke os til at sige, at par- 

 ring er flere gange seet om sommeren. Foruden den 

 ovenomtalte beretning af capt. Evensen skal jeg tilføie et par 

 andre fra 1883, der ved godhed af hr. capt. G. Sørensen er mig 

 meddelte. 



Vid.-Selsk. Forh. 1886. No. 9. 4 



