6 



JAC. a. OTTO. 



[No. 11. 



I. 



Methodik 



Idet jeg nu g-aar over til en Beskrivelse og en kritisk 

 Gjennemgaaelse af de i den følgende Undersogelse anvendte 

 Metlioder, sammenlignet med de ældre, skal jeg straks bemærke, 

 at dette i første Eække gjelder Bestemmelsen af Blodfarvestoffet, 

 dels fordi Hæmoglobinbestemmelserne udgjør en integrerende 

 Del af dette Arbeide, dels af den Grund, at de kvantitativ spek- 

 tralanalytiske 3Ietlioder i den senere Tid har været Gjenstand 

 for nogen Dissents. og endelig fordi Sagens Vigtiglied i og for 

 sig fordrer den største Opmærksomhed. 



Foruden Blodfarvestoffet og den dermed sammenliængende 

 Surstofgehalt har mine Studier ogsaa været rettede mod Blod- 

 legemeantallet og Siikkergehalten. og skal jeg ligeledes nærmere 

 omtale de herhen hørende Methoder, omend med mindre Udfor- 

 lighed, da de i den senere Tid fra flere andre Hold har været 

 indgaaende studere de. 



§ 1. 



Kritisk Oversigt over nogle af de vigtigste Methoder til 

 Blodfarvestofbestemmelser. 



Man kan inddele de Methoder, hvorefter man til forskjel- 

 lige Tider har sogt at bestemme Blodets Farvestofgehalt, i ke- 

 miske og fysikalske. Blandt de første er Denis's,^ der grun- 

 der sig paa en Jernbestemmelse i Blodet og deraf følgende Be- 

 regning af Hæmoglobiugehalten, den, der er bleven mest anvendt 



Denis, Rfecherches experimentales sur le sang humaia consideré a Tétat sain. 

 Paris 1330, S. 115. 



