12 



JAC. G. OTTO. 



[No. 11. 



Uagtet Hoppe-Seijlers Methode^ er fremkommen uafhængig 

 af WelcJcer's, kan den dog* betragtes som en fuldkomnere Modi- 

 fikation af samme, idet Principet kun har faaet en nødvendig 

 Afændring for at gjøres brngbart til absolute Hæmoglobin- 

 bestemmelser. Fremgangsmaaden bestaar i sine Hovedtræk 

 efter Hoppe-Seyler i følgende: 



Man fremstiller sig en kemisk ren Oxyhæmoglobinopløsning 

 af bekjendt Koncentration (k). Denne tjener som Normalop- 

 løsning, og Opgaven bestaar nu i at finde, hvormeget Vand (w), 

 man maa tilsætte en afveiet eller afmaalt Blodmængde (b), for 

 at denne, undersøgt ved samme Schichtetykkelse som Normal- 

 opløsningen skal vise samme Farvetone som denne. Til Under- 

 søgelse af begge Vædsker tjener to Glaskar med planparallele 

 Vægge {Eoppe-Seyler^s Tlæmaiinimeter) i 1 cm. Afstand fra liin- 

 anden, og naar Farveligheden er indtraadt, findes Hæmoglobin- 

 gehalten efter Ligningen: 



6 



hvor Bogstaverne har ovennævnte Betydning. Jeg kaldte ovenfor 

 Hoppe-Seyler s Methode fuldkomnere end Welclier^s, og for- 

 saavidt sees dette Udtryk strax at være berettiget, som denne giver 

 absolute Hæmoglobinbestemmelser, den Wclckefslce derimod 

 kun relative, men ellers synes de samme Indvendinger at 

 kunne reises mod begge. Dette er dog ikke ganske Tilfældet^ 

 idet jeg i det følgende skal vise, at Hoppc-SeyJcrs Methode 

 kan anvendes i alle Tilfælde, hvor man kan skaffe sig Blod 

 nok, aldeles uafhængig af det Tidsmellemrum, der ligger mellem 

 de enkelte Bestemmelser. I Almindelighed antages det vistnok, 

 at Methoden er afhængig af Adgangen til at skaffe sig en frisk 

 Normaloplesning, men dette er langtfra Tilfældet. Man kan 

 tilberede en saadan, naarsomhelst der er Anledning dertil, og 

 opbevare den i vilkaarlige Kvantiteter, saalænge det skal være, 

 naar dette kun sker paa den Maade, at den i smaa Portioner 

 indsmeltes i Glasrør. En saadan liden Mængde er da strax 



^ Iloppe-Scyler, Uandbuch der physiol.- und pathol.-chem. Analyse, Iste Aufl., 

 Berlin 18G5, S. 310. 



