1886.] BIDRAG TIL KUNDSKABEN OM BLODETS STOFVEXEL. 19^ 



satte Resultat, uagtet de har fimdet det venøse Blods sp. V. 

 høiere end det arterielles. Heidenhain^ fandt ved Sammenlig- 

 ning af Farvekraften efter Welclcer^s Methode en sterre Farve- 

 stofgehalt hos det venøse end hos det arterielle Blod, og i den 

 nyere Tid er dette for Hæmoglobingehaltens Vedkommende be- 

 kræftet i nogle foreløbige Forsøg af Hiifner,^ for Blodlegemean- 

 tallet af Malassez.^ Forklaringen hertil maa rimeligvis søges i^ 

 at en Del af det Vand, som gjennem Arterierne feres til de en- 

 kelte Organer, ikke forlader disse gjennem Venerne, men gjen- 

 nem Lymfekarrene eller ad andre Veie, eller at der i Kapillæ- 

 rerne sker en rigelig Transsudation. Hermed stemmer ogsaa 

 Malasse/s lagttagelser, at Blodets Rigdom paa Blodlegemer i 

 de forskjellige Afsnit af det arterielle System er konstant, me- 

 dens de enkelte Vener i saa Henseende viser store Forskjellig- 

 heder;^ i de større Venestammer i Nærheden af Hjertet, hvor 

 Lymfen igjen strømmer ind i Veneblodet og gjør dette vandri- 

 gere, maa følgelig den hele Forskjel mellem arterielt og venøst 

 Blod udjevnes, hvis den nævnte Forudsætning er rigtig. I et- 

 hvert Fald viser ovenstaaende til Evidens en udpræget Mer- 

 gehalt paa Blodfarvestof og Blodlegemer i Cruralvene- ligeoverfor 

 Cruralarterieblodet ; men at en saadan ogsaa existerer for andre 

 Karregioners Vedkommende, fremgaar af de citerede Arbeider, der 

 for Størstedelen refererer sig til Art. carotis og Ven. jiigularis; 

 alene Hiifner ^ har et Experiment med de samme Aarer som jeg^ 

 og finder en endnu større Differents, idet den samlede Farvestof- 

 gehalt i hans Forsøg var: 



Art. cruralis 15.29 7o Hæmoglobin, 

 Ven. cruralis 16.41 do. 

 altsaa en Differents af 1.12 7o. 



I Forbindelse hermed skal jeg henpege paa, at Zuntz (Fort- 

 schritte der Medicin, Bd. 3, 1885, S. 559) har gjort gjeldende, at 



1 Archiv fiir physiologische Heilkunde, N. F. Bd. 1, 1857, S. 507. 



2 Zeitschr. f. physiol. Chemie, Bd. 3, 1879, S. 15- IG. 

 ^ Arch. d. physiologie, I. 2. ser. 1874, S. 32. 



4 1. c. 51. 

 1. c. S IG. 



