162 



JAC. G. OTTO. 



[No, 11. 



Til Slutning skal jeg meddele et Forsog, som jeg har udfert 

 over Sukker- og Surstofgelialten i Blodet lios en nyfødt Hunde- 

 livalp og dens Moder. Se hosst. Tabel Xo. 40, S. 163. 



Det mest fremtrædende Kesultat er den store Forskjel, der 

 finder Sted mellem Surstofgelialten i Moderens og Hvalpens Blod. 

 Den Nyfødtes Blod maa selvfølgelig paa Grund af den langt 

 større Farvestofgehalt indeholde langt mere Surstof end Mode- 

 rens i absolut Forstand; men den relative Surstofmængde 

 er efter Tabellen mindre hos Ungen end hos Moderen, idet Sur- 

 stofdifferentsen mellem Arterie og Vene, der hos denne, hvor 

 den omtrent svarer til den sædvenlige, er 5.868 7o, hos den Ny- 

 fødte beløber sig til hele 9.431 7o, medens den, hvis Forholdet 

 havde været det samme, kun skulde have udgjort 7.986 7o, naar 

 Hensyn tåges til den Nyfødtes større Hæmoglobinrigdom. Det 

 synes altsaa, som om Surstofmængden i det samlede Blod er 

 relativt mindre hos Ungen strax efter Fødselen end hos Moderen 

 paa samme Tidspunkt; men derimod viser Tabellen, at det 

 arterielle Blod er forholdsvis rigere paa Surstof hos den Nyfødte 

 end hos Moderen, idet der hos hin tiltrods for den større sam- 

 lede Farvestofgehalt kun fandtes 0.894 7o reduceret Hæmoglobin, 

 mod 1.184 7o bos Moderen. Den relative Mindregehalt paa 

 Surstof i det samlede Blod hos Hvalpen skyldes altsaa ude- 

 lukkende det venøse Blods forholdsvis meget ringe Oxyhæmo- 

 globiugehalt, hvilket nærmest tyder paa et langt større Surstof- 

 forbrug i Vævene hos Ungen. Det havde været i høi Grad 

 ønskeligt at skalfe større Sikkerhed med Hensyn til dette For- 

 hold end denne eneste Undersøgelse kan yde, men bortseet fra den 

 Sjeldenhed, hvormed saadant Materiale tilbyder sig, kommer her 

 en Faktor til i Betragtning, idet det nemlig er forbundet med 

 temmelig store Vanskeligheder at føre en Kanyle ind i de 

 smaa Aarestammer hos en nyfødt Hundehvalp. Jeg har i det 

 hele gjort tre saadanne Forsøg, det ovenfor beskrevne og to 

 paa Hvalpe af samme Moder, men kun dette ene lykkedes efter 

 et besværligt Arbeide og havde desuden Døden tilfølge endnu 

 medens Operationssaarene syedes igjen, uagtet Blodtabet var 

 gjurt mindst muligt. Forresten gik det meddelte Forsøg særdeles 



