1886.] BIDRAG TIL KUNDSKABEN OM BLODETS STOFVEXEL. 207 



Leveren sikkert var glykogenfri. Desværre har jeg kun havt 

 Anledning til at udføre et saadant Forseg, som jeg nedenfor 

 meddeler med den Reservation for Konklusionernes Vedkommende, 

 som folger af Usikkerheden ved et enkelt Experiment. 



En Hund af oprindelig Legemsvægt 13252 Gr. hungrede 8 

 Dage og aarelodes derpaa paa den før beskrevne Maade forst 

 fra Art. carotis, derpaa fra Vena hepatica. Resultatet af Bestem- 

 melserne af Sukkeret og den ikke gjæringsdygtige reducerende 

 Substants's Mæugde indeholdes i følgende Tabel Xo. 57. 



Tabel No. 57. 





Art. carotis. 



Ven. hepatica. 



Reducerende Stof før Gjæringen . . 



0.142 7o 



0.199 7o 



Do. efter Do. . . 



0.026 - 



0.077 - 



Virkelig Sukkergehalt 



0.116 - 



0.122 - 



En Undersøgelse af Leveren viste, at den var glykogenfri. 



Resultatet her er tydeligt nok. Medens nemlig Vena hepa- 

 tica under normale Omstændigheder indeholder dobbelt saa meget 

 Sukker, som Art. carotis, er Forskjellen mellem begge Kars 

 Sukkergehalt i dette Tilfælde, hvor Leveren var glykogenfri, saa 

 godt som ingen, eller m. a. 0., samtidigt med, at Leverens Gly- 

 kogengehalt er forsvundet, er ogsaa Sukkergehalten i Vena hepa- 

 tica gaaet ned helt til den for Blodet i andre Karstammer sæd- 

 vanlige, og en videregaaende Konklusion af dette Resultat maa 

 utvivlsomt blive, at Sukkeret, i hvert Fald i dette Til- 

 fælde, er dannet af Leverglykogenet, idet, som det synes, 

 Leverens sukkerproducerende Evne op høre r med dens Glykogen- 

 gehalts Forsvinden. Dette Forsøg kunde forresten ogsaa tjene 

 til nogenlunde at forklare Seegen^s Resultater, ^ at Leverveneblodet 

 ' selv efter længere Tids Hunger er meget rigere paa Sukker end 



1 L. c. S. 354. 



