14 



DR. YNGVAR NIELSEN. 



[No. 13. 



Stedt, som det var min Pligt at gjere, og som jeg er overbevist 

 om, at Deres Herlighed vilde bemyndige mig til at sige, at om 

 det var muligt for de allierede Suveræner at handle paa den 

 JVIaade, og at tvinge Svenskerne, der ikke længere vare stærke 

 nok til at modstaa de Danske, til at trække sig tilbage til Stral- 

 simd og oppebie Aarstiden for at vende hjem til Sverige, da vilde 

 Hans Majestæts Regjering fremdeles holde sit Ord, den vilde 

 betale de faste Subsidier, indtil Aarstiden kom, og i Sverige vilde 

 den hjælpe med sin Sestyrke til at opnaa Norges Erobring. Jeg 

 sagde dette Mylord, (hvad jeg ligeledes tror), fordi jeg ser, at 

 Kronprinsen og alle de Svensker, der omgive ham, alene har 

 Stette i sin Mening om den uforanderlige Oprigtighed hos Eng- 

 land, der i Virkeligheden er den eneste Magt, til hvis Indflydelse 

 og Troskab de kunne have nogen Tillid." 



Og dog havde Thornton i sine Hænder en Depesche fra Lord 

 Castlereagh, dateret 21de December, hvori den engelske Uden- 

 rigsminister hentydede til Ønskeligheden af, at de Tropper, der 

 betaltes af England, ikke anvendtes til Fremme af underordnede 

 -Øiemed, med Forsømmelse og Opofrelse af de store Interesser. 

 Thornton kunde efter sine Instruktioner holde denne Depesche 

 tilbage, men ansaa det dog mest hensigtsmæssigt at lade Carl 

 Johan blive vidende om dens Indhold. Der paafulgte en heftig 

 Scene. Bagefter bad Thornton Lord Castlereagh indtrængende 

 om at stole mere paa ham, end paa hvad der blev ham indgivet 

 i de Allieredes Hovedkvarter. Skede det, vilde der, naar Bom- 

 belles 4de eller Ste Januar var vendt tilbage til Kiel, ikke være 

 nogen Vanskelighed for at ordne alt, og saa skulde Hæren kunne 

 marschere i Eetning af „de Steder, der mest interesserede Hans 

 Majestæts Regjering og Europa." 



Den politiske Stilling var altsaa langt fra at være gunstig 

 for Carl Johan. England, hvis Regjering i Oieblikket skulde 

 være hans bedste Støtte, var ifærd med at unddrage ham al Un- 

 derstøttelse, udenfor hvad han behøvede for at komme hjem over 

 Stralsund, medens han var ladt i Stikken af Osterrige og kunde 

 være usikker om, hvordan Rusland vilde stille sig.^ Bombelles 



^ „/ never saw Metternich reaUy furious be fore; and t/tis is all I fear^^, skrev Lord 



