4 



AXEL JOHANNESSEN. 



[No. 16. 



identificerede med en naturlig eller kunstig Magnet og karakteri- 

 serede som en „das All durchdringende. gleich der Ebbe und 

 Fkith Mn- und herwogende Fllissigkeit," hvorved alle Verdens- 

 legemer ikke blot vare forbundne med hverandre, men ogsaa 

 kunde indvirke paa alle væsentlige Legemsdele især Nerve- 

 systemet, og som bevægede sig med den sterste Hurtighed, havde 

 Fjern virkning, brødes og reflekteredes ligesom Lyset, helbredede 

 direkte alle Nervelidelser og indirekte alle Sygdomme; han 

 erstattede derfor ogsaa snart Magneten, som han i Begjaidelsen 

 brugte i sin Therapi, med Berøringer og Strygninger af den 

 Syge og „da enhver, selv den mindste Bevægelse til en vis Grad 

 udbreder sig i det hele Universum, og da alt, som existerer, 

 ogsaa kan føles," fandt han det let forklarligt, at et Menneskes 

 Villie kunde meddele sig til et andet Menneskes Villie blot 

 gjennem „den inneren Sinn." 



Han fik i Begyndelsen ingen gunstig Modtagelse, og hans 

 Lære mødtes næsten overalt med streng Kritik, indtil der i 1787 

 gjennem hans eget Ophold og Stiftelsen af et magnetisk „Gesell- 

 schaft der Harmonie*' i Paris, gjennem Lavetters ivrige Bestræbelser 

 i Tyskland og kanske ikke mindst ved Brødrene Puysegiirs^ 

 „Opdagelse" af Somnanibulismen og Clairvoyancen og senerehen 

 deres Overførelse af Magnetismen til livløse Gjenstande, Trær, 

 Vand 0. s. v. lykkedes at bringe Aktierne op. Den franske 

 Eevolution havde dog ingen Brug for Mesmer, og som en fattig 

 Mand drog han tilbage 'til Bodensøen. Men hans Lære havde 

 imidlertid faaet fast Jordbund i Tyskland, og i den her herskende 

 naturfilosofiske Luft trivedes den godt og skjød saa kraftigt i 

 Veiret, at den preussiske Regjering fandt sig opfordret til at 

 nedsætte en Kommission for at undersøge Sagen. Denne Kommis- 

 sion sendte i 1812 en ung Læge Karl Kristian WoJfart til 

 Mesmer for under dennes egen Ledelse at gjøre sig bekjendt med 

 Magnetismen. Han udgav i 1814 Mesmers Skrifter, som tidligere 

 liavde været næsten utilgjængelige, og oprettede en Klinik for 

 magnetisk Behandling i Berlin. Et Par Aar senere udkom som et 

 IJdslag af Tidens Trang Berlinerprofessoren Kluge^s Bog: Ver- 

 such einer Darstellung des animalischen Magnetismus als Heil- 



