10 



[No. 17. 



sogt at opstille eu formel til beregning af multiplikatoren, livor- 

 efter den afhænger af den virkelige sukkergehalt og differensen 

 niellem de specifike vegter af urin før og efter gjæringen. Da 

 den made, hvorpå denne del af dr. B. s arbeide var udført, ikke 

 forekom os oph^sende for at bestemme multiplikatorens variation. 

 så tillod vi os at påpege enkelte mangler ved dr. B.'s formel. 



I sin forrige opsats om Boberts's multiplikator, hvori som 

 rgjentagne gange nævnt der søges bevist, at denne, i modsætning 

 til prof. W.-31.'s erfaring, varierer meget betydelig, har dr. 

 B. særlig heftet sig ved den mathematisk fysikalske behandling 

 af sporgsmålet. Men det har ikke kunnet falde os ind, at dr. 

 B. har villet foretrække denne behandlingsmåde for derved at 

 hevise, at multiplikatoren er en praktisk talt konstant størrelse. 

 Vi har tvertom fået det modsatte indtryk. at han derigjennem 

 har villet bevise, at den var ikke alene theoretisk, men også 

 praktisk talt variabel. På grund heraf har det været os magt- 

 påliggende at bevise, at dr. B. ikke har havt held med sig. At 

 multiplikatoren efter theofien varierer, har det aldrig været vor 

 mening at bestride, såmeget mere som vore egne formler beviser 

 ■dette. Men den variation, som vi har fundet ved den mathema- 

 tisk fysikalske behandling, er så liden, at den f ors vinder ved 

 siden af observationsfeilene. Fra et mathematisk fysikalsk 

 standpunkt kan der altså ikke hentes noget bevis for. at multi- 

 plikatoren praktisk talt varierer, og at ville strides om en theo- 

 retisk variation, der er for svag til at vise sig i praksis, vilde 

 ■efter vor formening ligge aldeles udenfor vort arbeides ramme. 

 Ihvorvel vi har fundet, at dr. B:s formel med al ønskelig tyde- 

 lighed beviser netop det modsatte af, hvad han tilsigter at bevise, 

 €r dette ikke gået op for dr. B. selv, idet han dadler hr. Laache 

 for, „at han ikke omtaler, at principet for denne {Roherts's) me- 

 thode, således som det er blevet bragt i anvendelse ikke blot 

 ved sukkerbestemmelsen, men også ved æggehvidebestemmelsen, 

 både af engelske og tyske forskere, ikke er holdbart fra et 

 mathematisk standpunkt" (Ugeskrift for Læger, 4de Eække, 

 XI, 188.5, pag. 475—476). Ligeoverfor en saadan udtalelse 

 måtte det naturligvis ved sukkerbestemmelsen efter denne 



