1880.] YDERLIGERE BEMERK N. AN(i. K()BERTS'S MULTIPLIKATOR. 15- 



under siii udvikliiig, kan man ikke vente, at det endelige udtryk. 

 han kommer til, er rigtigt (pag. 492), og enduu storre bliver 

 den begåede feil, når lian vil bestemme variationen af /' frem- 

 kaldt ved en variation af .r, thi her negligeres der med flothed.. 



Den almindelige formel, dr. B. ved sin udvikling udleder, er 

 (pag. 492): 



. 1 1 



f = - x 



hvor 



"=i»[('-s)+"'('-::)+'-('-::-)+-J 



vi og i'2 har samir.e betydning som fer, i% ... er de 

 specifike vegter af åé dannede gjæringsstotfe, «3, . . . kon- 

 stanter. 



Af denne formel erholder nu dr. B. ved ditterentiation varia- 

 tionen af f fremkaldt ved en variation af x: 



df = ^ dx 



Da som ovenfor nævnt denne formel ikke er korrekt på 

 grund af, at vi ansees som konstant, skal vi udvikle den strin- 

 gente formel for den variation i /', der hidrører fra en variation 

 i x, 



Af den formel, dr. B. har udviklet for multiplikatoren, har 

 man, at f afhænger af x, ci og a, og denne sidste størrelse er 

 igjen en funktion af i\ eller anderledes udtrykt 

 f = F (a, i-l, x). 

 Heraf erholder man ved dilferentiation: 



df drt hf^ dvi -5/;*) 



dx 6 a dx bvi dx hx 



eller da 



a = C 



doi 5 a dui 



dx bvi dx 

 og når dette indsættes i den første ligning : 



■ df _ /hf 5a hf \ dv, hf 

 dx v6a bvi hviJ dx bX' 



*) Overalt betef^aes partiel dcriverede med i modsætning til total deriverede^ 

 som betegnes med d. 



