188G.] YDERLIGERE BEMEKKX. ANG. KOBERTS*S MULTIPLIKATOR. 19 



Udvikler man dette udtryk på samme måde, som vi har 

 gjort for det første grænsetilfælde n = 3, = 0.5111, V2 = 

 1.538 o,<>- Vs = 0.79, får man: 



ludsættes her de værdier, dr. B. har benyttet (pag. 494) i 

 sit andet grænsetilfælde, hvor han i parenthes bemerket har 

 strukket uregelmæssighederne ved gjæringen til de yderste græn- 

 ser, vil man have følgende konstanter: 



«8 (Æthylalkohol) =■ 0.4679, Ui (Fuselolie) = 0.0125, (Glyce- 

 rin) = 0.05, V2 1.538, rs 0.79, = 0.82, vr, = 1.26, og ved 

 indsætning 



1 — an = 0.4696 og ^ _ 1 _ _ 0.00300. 



n = 3 n = 3 ^'^ «^2 



Heraf vil man få følgende værdi for multiplikatoren: 

 f = 210.2 — 0.71 x 

 «jg variationen af f fremkaldt ved x 



f =-0.71. 



dx 



Som man vil se, er variationen i disse to græusetilfælde 

 iiæsten ens, men af betydelig mindre numerisk værdi, end dr. B. 

 har fået frem ved sine formler. 



Yi har i disse to tilfælde fundet to forskjellige konstanter 

 tor multiplikatoren, medens den variation, der fremkaldes i denne 

 ved vekslende sukkermængder, i begge formler er af samme 

 størrelse, men dette hidrerer jo kan fra, at vi i sidste tilfælde 

 har diskuteret problemet mere indgaaende end i det første og 

 tåget i betragtning momeute]\ der bidrager til at forøge multi- 

 plikatorens værdi. Og en forøgelse i konstanten stemmer kun 

 overens med, hvad vi i vort forrige arbeide havde fundet. Vi 

 nævner der, at foreløbige undersegelser viser, at når man tager 

 hensyn til de øvrige gjæringsprodukter og alkoholens kontrak- 



