1886.] YDERLIGERE BEMERKN. ANG. 110BEKTS"S MULTU^LIKATOR. 21 



deraf o^- felgelig vil variere. Dr. B. finder, at vi i det ene af 

 ham aiiferte og os vedkommende tilfælde (0.5 7o gjær) vari- 

 erer 0.0001 og, som han siger, ved andre forseg kan varia- 

 tionen blive en anden. Men trods denne bestemte ndtalelse 

 (pag. 510), beregner han dog 5a pag. 511) med den samme ufor- 

 andrede vi. dette indsætter han så i den formel, der er beregnet 

 uden hens3'n til det sidst indførte stof, derfor bliver resultatet 

 også derefter. 



Dr. B,'s evne til ved en ukorrekt mathematisk behandling 

 at forplumre et i sig selv meget simpelt fysikalsk problem stiller 

 sig her i det mest slående lys. Han har fundet, at der ved til- 

 sætning af 0.5 ^/o gjær fremkaldes en konstant variation af vi 

 = 0.0001.^ Med den af os antagne multiplikator svarer en 

 feil af 0.0001 i den specifike vegt til en feil af 0.023 % i suk- 

 kergehalten, en feil, som neppe skal kunne begrunde methodens 

 ubrugbarhed. Istedenfor at holde sig til dette yderst simple 

 faktum udvikler og opstiller dr. B. følgende formel for fs varia- 

 tion i dette tilfælde: 



^ ~ 0.005002 - " 



Yi behøver ikke videre at indlade os paa at bevise denne 

 formels feilagtighed. Den er forresten af samme beskaffenhed, 

 som alle de andre, hvilket lettest sees deraf, at den for x = 

 g-iver f = og for x = 0.01853 f == + oo. 



Da den ved den tilsatte gjærmængde fremkaldte variation 

 i v — vi (specielle forseg, som prof. W.-M. anstillede. da han 

 begj^ndte at arbeide med Roberis^s methode, har godtgjort, at det 

 anvendte kvantum pressegjær, ca. 1 på 200 cm. ikke ud- 

 ovede nogen merkelig indflydelse på den specifike vegt) er 

 uafhængig af sukkermængden, bliver naturligvis det variable led 

 i f aldeles upåvirket af samme, hvorimod det konstante led bli- 



1 Vi forbigår her det andet tilfælde, at der er tilsat 10 ^ da det ikke ved- 

 kommer os. 



