1886.] 



OM MULIGHEDEN AF EN SYSTEMATISK ETHIK. 



5 



physiske, for at havne i en klarere Livsopfatning, der netop er 

 den, at Alt følger Lovene for Kræfternes Paralellogram. Jeg 

 har i tidligere Afhandlinger, specielt den nysnævnte, paavist, 

 hvorledes denne Lov, som bundet til det Betingede, idet man jo 

 ved Loven for Kræfternes Parallelogram endnu ikke er kommen 

 til at sige Noget om Betingelserne, men kun om det Betingede, 

 tvinges til en dybere Undersegelse, nemlig af det Ubetingede 

 eller til et Spørgsmaal, om der ikke i Naturen gives ubetingede 

 Yisheder og en Lov for samme. Dette Ubetingede træder os 

 energisk imøde i Periodiciteten eller Rhythmen, der paa 

 tusinde Maader gjør sig gjældende overalt som en Forudsætning 

 for eller Bærer af Verdensbegivenhederne. Naturen i dens vilde, 

 tilsyneladende uordnede Aabenbarelser er kun et Komplex af 

 hverandre krydsende Rhytmer.^ Her har vi altsaa et Frem- 

 skridt, som ogsaa gjøres gjældende paa Ethikens Om- 

 råa de. Det er na^vnlig Herbert Spencer^ som bør tillægges 

 Æren for at have draget dette Moment frem. (Se den nævnte 

 Afhandling S. 2 ff.). 



For Ethikens Vedkommende kan Fremskridtet nærmere præ- 

 ciseres saaledes, at man er kommen ud over en Pluralisme 

 til en bestemt udtalt og begrundet Dualisme mellem Altru- 

 isme og Egoisme. Vistnok ser man denne Skiften mellem 

 Altruisme og Egoisme ogsaa hos Spenccrs Forgjængere. Men 

 hverken Comte eller Stuart Mill eller dennes Forgjænger Bentham 

 har kommet ud over en holdningsløs Vaklen mellem begge, idet 

 et sædeligt Instinkt har drevet dem til at give Altruismen en 

 vis Forret over Egoismen ; Comte har endog villet opstille Altru- 

 ismen som det eneste Rette; medens den praktisk-empiriske Sands 

 hos dem har bragt dem til at betone Egoismen, som den eneste 

 Faktor, man kunde gjøre sikker Regning paa hos alle Mennesker. 

 Da nu Individerne med sine Tilbøieligheder og Liebhaberier ere 

 saa forskjellige, saa følger af dette, at Principet bliver plura- 

 listisk d. v. s. en Ny ttighedslære efter Omstændighederne, 



Jeg henviser til min Afh. „0m Personlighedsbegrebets rette Omfang", trykt 

 i Vidensk.-Selsk. Forh. for 1881, y^o. 6, S. 3. 



