6 



DR. E. r. B. HORN. 



[No. 18. 



hvilke jo lyde Loven for Kræf ternes Parallelogram. Spencer 

 har derimod ved at paavise, hvorledes Udviklingen saavel i Dyre- 

 livet som i Menneskesamfundet gaar henimod en stedse mere 

 gjennemfort Rhythmus saavel i den Enkeltes som i Samfun- 

 dets Liv, bragt ind i Ethiken en Dualisme, en stadig, regelmæs- 

 sig Svingning mellem Altruisme og Egoisme, der er af ikke ringe 

 Vigtighed for Forstaaelsen af Samfundslæreu og det Forhold, 

 hvori man bor stille sig til den. 



Spenceis G-rundtanke er denne, at jo mere Samfundet kulti- 

 veres, d. v. s. former sig rhythmisk, dt^s mere vil ethvert Lem 

 inden samme fele sig som Led inden en uafbrudt kredsløbende 

 Virksomhedssphære, hvor enhver Handling, selv om den nok er 

 af egoistisk Natur eller Udspring, naar Personen er dannet og 

 velopdragen, tillige maa være altruistisk. Elsker jeg mig selv i 

 Sandhed og med Fornuft d. v. s. med Indblik i det store Kulturløb, 

 saa vil jeg forståa, at jeg staar mig bedst paa at leve ogsaa for 

 Andre, d. v. s. yde min Kontingent til den fælles Virksomhed, 

 idet jeg derved vil faa det bedste og varigste Udbytte ogsaa 

 for mig selv. Kulturens Kredsløb vender jo frugtbringende til- 

 bage paa mig selv. Saaledes synes det, som om al Strid mellem 

 Egoisme og Altruisme mere og mere vil ophøre. I denne samlede 

 Kulturvirksomhed faar den Enkeltes Særinteresser forsaavidt en 

 forsvindende Betydning, som han jo ikke melder sig som en saa- 

 dan særlig Interesseret, men kun som en Arbeider lig de Øvrige, 

 der faar sin Len og sin Agtelse i Lighed med de Andre. Den 

 gamle Pluralisme er saaledes ophævet, de tilfældige Instinkter 

 og Interesser forsvundne eller tilsidesatte, idet den hele Virk- 

 somhed er en gjennemsigtig Enhed, en uendelig forgrenet Ma- 

 skine med klar Sammenhæng. De mange tilfældigt forekom- 

 mende „Andre" forene sig rhythmisk til et helt Begreb, en sam- 

 virkende Menneskehed, et ethisk Kredsløb. Spencer s Ethik vil, 

 forsaavidt den bliver gjennemarbeidet i alle Enkeltheder, f. Ex. 

 hvad Spørgsmaal om Lovgivning, Beskatning, Familielivet, Op- 

 dragelseslære, Fattig- og Sygepleie, Folkeret m. m. angaar, blive 

 en Udvikling af de moralske Theorier, som man kan tænke sig 

 med Lempe og Ivimelighed at kunne faa gjennemforte og vinde 



