af t. ex. Sorauer, I, och Gain, I, hvilken sistnämnde härom 



säger, p. 211: »Sous 1'influence de la sécheresse, — pé- 



riode de croissance est considerablement abrégée, ce qui arrete 

 håtivement la vitalité de la plante entiére», h varemot »Fhu- 

 midité — — — favorise, d'une facon générale, le développe- 

 ment de la plante». Närings- och vattenbrist i förening med 

 en genom ständiga vindar och stark insolation påskyndad 

 transpiration synes vara de förnämsta orsakerna till dvärgars 

 allmänna förekomst i alf var vegetationen. 



Dvärgarna äro tillpassningsformer till extrema yttre för- 

 hållanden; de äro ett exempel på växternas stora plasticitet, 

 på deras förmåga att lämpa sig efter förhållandena, på deras 

 sträfvan att hålla sig kvar på en plats. I dvärgarne ser man 

 resultatet af en särskild form af kampen för tillvaron, en kamp 

 som i allmänhet ej utkämpas individ eller arter emellan, utan 

 en kamp mot den oorganiska naturen, en säkerligen förtviflad 

 kamp för att nå målet, frösättningen, med begagnande af 

 minsta möjliga byggnadsmaterial och på minsta möjliga tid. 

 Dessa drag synas utgöra de ledande principerna i dvärgarnas 

 organisation; de äro, så att säga, dvärgarnas lifsprinciper. 



Dvärgarna äro, som nämndt, individ, som betydligt reduce- 

 rats under för arten ordinära dimensioner. Ofvanjordssystemet 

 är betydligt kortare och finare; arter som under normala för- 

 hållanden äro 20 ä 30 cm. höga, nå som dvärgar ofta blott- 

 en höjd af 1 — 2 — 3 cm.; på tabellen, p. 57, äro angifna mått 

 å dvärgar, jämte de mått, som för samma arter angifvas af 

 Nbuman, II (jfr för öfrigt Witte, II, p. 36, 38, 39, 44, 45, 

 47, 48, 49, 51, 55, 56, 62, 63, 66, 67, 68, 70, 71, 72, 73, 74, 77, 

 79, 80 not 3, 81, 82, 85; tafl. 2, 3, 4, 6, 8, 9, 10); inter- 

 nodierna äro färre och betydligt kortare, så t. ex. har Cala- 

 mintha acinos f. nana internodier af ofta blott 0,3 — 0.8 cm:s 

 längd, under det att ordinära exemplar af denna art (från 

 ÖL, Mörbylånga, landborgsbranten) hade c:a 2 — 3 cm. långa 

 internodier; Teucrium scordium f. nanum har mycket korta, 

 af bladen nästan dolda internodier, under det att dessa å 

 normala exemplar ofta äro ca 1,5 — 3 cm. långa. Andra 

 dvärgar med mycket korta internodier äro exempelvis: Al- 

 chemilla vulgaris f. pygmcea (jfr Witte, II, tafl. 4, fig. 6), 

 Brunetta vulgaris f. pygmcea (jfr Witte, II, tafl. 6, fig. 5), 

 Carlina vulgaris f. humillima (jfr Witte, II, tafl. 3, fig. 3), 

 Daucus carota f. contracta (jfr Witte, II, tafl. 2, fig. 10), Ve- 



