69 



moea, Armaria gothica, A . serpyllifolia, Calamintha acinos (f . nana), 

 Echinospermum lappula (ibland äfven nästan nedliggande), Eu- 

 phrasia-dLrter,Galeopsis ladanum,Linum catharticum, Rhinanthus- 

 arterna, Senecio vulgaris (ibland äfven nedliggande), Trifolium 

 arvense, T. procumbens, ra. fl. 1 , samt äfven med en del pol- 

 lakan ter: Adonis vernalis, Cirsium arvense, Gynanchum vince- 

 toxicum, Epilobium-^rter, Galiuyn boreale, G. verum (ibland ned- 

 liggande), Geranium sangineum, Inula britannica, Mentha-ar ter, 

 Teucrium, scoräium, Vicia cracca (äfven nedliggande), m. fl. 

 Hos flertalet af dessa växter förefinnes dock andra skydds- 

 medel, så t. ex. förkortning af internodier, så att bladen 

 blifva mera tättsittande (Galium verum), ändamålsenlig rikt- 

 ning af bladen (Gynanchum vincetoxicum, Linaria vulgaris; 

 jfr Grevillius, ITI, p. 32, 37), stark behåring (Inida britan- 

 nica), förläggande af den egentliga lifsperioden till fuktigare 

 årstider: höst och vår (Arenaria gothica; jfr Johansson, III. 

 p. 60), m. m. Till dessa förhållanden återkommer jag i det 

 följande. 



En närstående organisationstyp af mera skyddande be- 

 tydelse är den, hos hvilken internodierna visserligen äro 

 sträckta, men stammarna däremot plagiotropa. Så är för- 

 hållandet med t. ex. Artemisia rupestris, Aspenda tinctoria, 

 Aster linosyris 2 , Galaminiha acinos f. perennans (ibland m. 1. 

 m. upprätt), Gonvolvidus arvensis, Galium silvestre, Herniaria 

 glabra, Loius corniculalus, Polygonum aviculare, Sedum-tirter, 

 Silene maritima, Trifolium repens, Veronica scutellata, V. ser- 

 pyllifolia (jfr Grevillius, III, p. 32). Det skydd, som upp- 

 står genom det nedliggande växsättet kan ytterligare för- 

 stärkas genom tätare växsätt (jfr Grevillius, III, p. 31), 

 så t. ex. hos Artemisia rupestris, Lotus corniculatus, Trifolium 

 repens. Alfvarväxterna, liksom ofta växter inom xerofila ve- 

 getationstyper öfver hufvud taget (jfr Warming. IV, p. 23, 

 180), hafva i allmänhet en viss benägenhet att få nedliggande 

 växsätt Arter, som under mera normala förhållanden hafva 



1 Grevillius uppräknar, III, p. 36. en hel del arter, hvilka »sind 

 gegen die äusseren Verhältnisse weder durch das Verlegen der Assimila- 

 tionsarbeit zu Grundrosetten noch durch das Anbringen der Assimilations- 

 organe an am Boden niederliegenden Achsen geschiitzt». Af dessa arter 

 torde dock åtminstone Bromus mollis * hordeaceus, Cerastium glutinosum, 

 Crepis tectorum f. pygmwa, Holosteum umbellatum och Valerianella olitoria 

 böra betecknas som rosettväxter. 



- Denna art angifves af Grevillius, III, p. 32, vara upprat, h vilket 

 jag på Ölands alfvar ej iakttagit. 



