70 



mer eller mindre ortotropa skott, kunna få plagiotropa dylika, 

 så t. ex. Senecio vulgaris (jfr Witte, IL p. 85). Orsaken här- 

 till kan vara att söka i varmt underlag (jfr Warming, IV, 

 p. 22 — 3, VII, p. 65). Otvifvelaktigt ernås härigenom ett 

 transpirationsskydd. 



En till skydd mot för stark transpiration betydligt effek- 

 tivare och i alf vårvegetationen mycket mera än de föregå- 

 ende vanlig organisation är, att största delen af de tran- 

 spirerande ytorna, bladen, är rosettlikt anordnad vid de 

 ofta ortotropa ofvanjordsaxlarnes bas; de högre upp sit- 

 tande bladen äro betydligt mindre, ofta vertikalställda eller 

 centriskt byggda (jfr Grevillius, III, p. 31 — 2, 35). Bland 

 talrika exempel på denna organisation kunna anföras: först 

 och främst en hel del Graminéer (t. ex. Festuca ovina, F. 

 rubra, Melica ciliata, Poa alpina, m. fl.) och Cyperacéer, vi- 

 dare Achillea millefolium, Alchemilla vulgans, Antennaria 

 dioica, Anihyllis vulneraria, Arabis hirsuta, Artemisia cam- 

 pestris, A. laciniata, Brunella- arterna, Campanula rotundi- 

 folia, Carlina vulgaris, Centaurea jacea, Cerastium-Sirter, Chry- 

 santhemum leucanthemum (f. subnudicaule; jfr Witte, II, tafl. 

 10. fig. 6), Crepis tectorum, Draba incana, Erigeron acer, Ero- 

 dium cicutarium f. crassicaule (jfr Witte, II, tafl. 2, fig. 9), 

 Filipendula hexapetala, Geranium-diTtemdb (med undantag af 

 G. sanguineum), Globularia vulgaris, Gypsophila fastigiata, 

 Holosteum umbellatum, Hutchinsia petraia, Kohlrauschia proli- 

 fera, Pimpinella saxifraga, Potentilla-Sbrter, (P. arenaria, P. 

 ar gentea, P. collina, P. erecta, P. maculata, P. ver na), Pulsa- 

 tilla pratensis, Ranuncidus-diYt ^erna, Rumex acetosella, Sagina 

 nodosa (jfr Grevillius, III, p. 32), Saxifraga granulata, 8. 

 tridactylites, Silene nutans, Thlaspi perfoliatum, Veronica spi- 

 cata, Viola arenaria, Viscaria alpina, m. fl. Det genom 

 bladens rosettställning lämnade skyddet, som är af olika ef- 

 fekt, beroende på om bladen äro tryckta mot underlaget eller 

 äro riktade mer eller mindre uppåt, är hos en del af nyss- 

 nämnda arter ytterligare förstärkt genom att skotten äro 

 tättställda, bildande tufvor eller mattor (jfr Grevillius, III, 

 p. 31), så hos t. ex.: Campanula rotundifolia, Festuca ovina, 

 F. rubra, Globularia vulgaris, Gypsophila fastigiata, Potentilla 

 verna, Silene nutans, m. fl. Hos en del förstärkes äfven skyd- 

 det genom att skotten ofta äro plagiotropa, så hos t. ex. An- 

 thyllis vulneraria, Artemisia campestris (se fig. 20: 5, p.95), Braya 



